Справа № 638/5378/26
Провадження № 3/638/1576/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
12 травня 2026 року        м. Харків
Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Смирнов В.А, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: . АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
08 березня 2026 року об 10 год. 59 хв. в м. Харків, просп. Людвіга Свободи, буд. 43 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Smart city, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А у лікаря нарколога відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУПАП. 
30 квітня 2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Комов Олег Ганнадійович подав заперечення на протокол, в яких просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Клопотання мотивоване тим, що відсутня об`єктивна сторона за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відсутня пряма відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у свою чергу водія не було доставлено через об`єктивні причини (оголошення повітряної тривого, наявність у водія хвороби «стан після перенесеної гострої реакції на стрес у вигляді тривожного синдрому»; поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння; поліцейськими на були названі підстави для проведення огляду на наркотичне сп`яніння; письмове направлення до медичного закладу на огляд не вручалося водію; водію не роз`яснені в повному обсязі права та обов`язки; відеозапис не є безперервним; зупинка транспортного засобу та складання протоколу відбувалося під час оголошення повітряної тривоги, однак поліцейські повинні були зупинити проведення будь-яких дій та продовжити після закінчення повітряної тривоги, що не було останнім дотримано; з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зазначив, що не вживав нічого, погодився на проходження огляду у медичному закладі; рапорт та протокол про адміністративне правопорушення не є доказами вини особи; підставою та причиною відмови ОСОБА_1 був факт оголошення повітряної тривоги в м. Харкові.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Комов О.Г. підтримали доводи зазначені у запереченнях на протокол.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє повне підтвердження в суді.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху України).
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Згідно з п. 2 – 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пунктів 6 – 8 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими Інструкцією.
При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.
Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується такими доказами:
- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609280 від 08 березня 2026 року, з якого вбачається що 08 березня 2026 року об 10 год. 59 хв. в м. Харків, просп. Людвіга Свободи, буд. 43 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Smart city, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А у лікаря нарколога відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР.
- Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.03.2026.
- Рапортом поліцейського.
- Відеозаписами з бодікамери поліцейських. 
Так, з долучених відеозаписів вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Smart city, номерний знак НОМЕР_2 ; пропозиція поліцейських та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; роз`яснення прав ОСОБА_1 ; складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Зокрема, з відеозапису «export-xxmzm» вбачається, що поліцейський питав у ОСОБА_1 , чи вживав останній заборонені засоби, на що водій вказав, що не вживав; водію було роз`яснено підставу зупинки, а саме порушення ПДР; поліцейський вказав, що в ОСОБА_1 вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, на що водій вказав «Їдемо, якщо треба».
Крім того, з відеозаписів вбачається, що поліцейський повторно запитав у водія, чи вживав він щось, на що ОСОБА_1 вказав: «Чесно? Балуюсь травой, тобто якщо поїдемо, воно покаже. Якщо вам надо це робіть», на що поліцейський зазначив, що це право водія (03:30 хв. – 03:50 хв. «export-xxmzm», початок відеозапису «export-53nk3»); після чого ОСОБА_1 було роз`яснено можливість проїхати до медичного закладу для визначення стану наркотичного сп`яніння або відмовитися на від такого проходження, а також роз`ясненні наслідки відмови (складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП); після роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій погодився, поліцейській перепитав ОСОБА_1 : «Відмовляєтесь?», на що останній вказав: «Так. Відмовляюсь» (05:00 хв. – 05:10 хв. «export-53nk3»), після чого останньому були роз`ясненні права згідно ст. 268 КУПАП та ст. 63 Конституції України.
При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609280 від 08 березня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 поставив підпис у розділах «Підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» та «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні): ОСОБА_1 ». Водночас, зворотня сторона протоколу містить права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме ст. 268, 307, 308 КУпАП, ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України.
Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609280 від 08 березня 2026 року та в повному обсязі був ознайомлений про права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Необхідно зауважити, що п. 2.5 ПДР України встановлює обов`язок водія, а не право, пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і жодних винятків для цього правила дорожнього руху не містять.
Працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Також, матеріали справи не містять жодних доказів того, що поліцейські змусили водія відмовитися від огляду на стан сп`яніння шляхом психологічного тиску чи спровокували його на надання відмови. На відеозаписі чітко зафіксовано, що водій самостійно та свідомо відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. 
Доводи захисника щодо того, що відмова ОСОБА_1 була зумовлена об`єктивними причинами, а саме водій перебував у стресі, у зв`язку з наявною в нього хворобою та лунала повітряна тривоги, у зв`язку з чим працівники поліції повинні були зупинити процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд відхиляє з огляду на наступне.
З наданих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював будь-яких хвилювань щодо оголошеної повітряної тривоги та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння свідомо.
Законодавством не передбачено обов`язку зупинення поліцейськими будь-яких дій пов`язанних з порушенням ПДР, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.
У свою чергу, відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Щодо наявного в матеріалах справи направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд зазначає наступне.
Захисник вказує, що таке направлення не було вручено водію.
Відповідно до п. 8 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони
здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
У свою чергу, направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я відповідає формі наведеної в Інструкції. 
Крім того, суд звертає увагу, що законодавством не встановлено вимоги, що таке направлення складається у присутності особи, яку направляють на огляд до закладу охорони здоров`я; те що, складання направлення повинно бути зафіксоване на бодікамеру поліцейського та не передбачено ознайомлення осіб, яких направляють на огляд з таким направленням, а також вручення такого. 
Враховуючи викладене, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке наявне в матеріалах справи є належним та допустимим доказом.
Доводи захисника щодо того, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки є не безперервним, суд відхиляє з огляду на наступне.
Частина 2 статті 266 КУпАП зобов?язує поліцейського застосовувати технічні засоби відеозапису саме під час проведення огляду осіб на стан певного виду сп?яніння, а не фіксувати всю взаємодію з особою.
У свою чергу, під «проведення огляду осіб на стан певного виду сп?яніння» розуміється як безпосереднє проведення огляду певного виду сп`яніння, так і відмова від такого огляду.
Також, суд звертає увагу на те, що наявний у справі відеозапис не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи, на ньому об`єктивно та послідовно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Відеозапис проводився працівниками поліції відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, ст.40 Закону України «Про національну поліцію» та є належним і допустимим доказом у справі, що відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
А тому клопотання захисника про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами не підлягає задоволенню.
Доводи захисника про неповідомлення ОСОБА_1 щодо виявлених ознак наркотичного сп?яніння суд відхиляє з огляду на наступне.
Згідно з п. 2 - 4 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пунктів 6 – 8 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Водночас вказана інструкція не встановлює кількість ознак, за якими може виникнути підозра в поліцейського щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, так само як і повідомлення водія, які саме ознаки в нього виявлено.
Натомість, як вбачається з відеозапису поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про те, що в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.
Крім того, як вбачається з відеозаписів на запитання поліцейського щодо вживання якись речовин, ОСОБА_1 відповів: «Чесно? Балуюсь травой, тобто якщо поїдемо, воно покаже. Якщо вам надо це робіть».
Отже, перевіркою матеріалів не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП та пункту 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.
Враховуючи викладене, будь-яких порушень при проведенні фіксації вчиненого адміністративного правопорушення та збирання доказів, судом не встановлено. Суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 609280 від 08 березня 2026 року працівниками поліції не було допущено неповноти чи необ`єктивності в оцінюванні дій ОСОБА_1 . 
Щодо посилань захисника на практику розгляду подібних справ (за подібних обставин) судом першої та апеляційної інстанції, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Крім того, згідно з п. 10-1 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» Пленум Верховного Суду з метою забезпечення однакового застосування норм права при вирішенні окремих категорій справ узагальнює практику застосування матеріального і процесуального законів, систематизує та забезпечує оприлюднення правових позицій Верховного Суду з посиланням на судові рішення, в яких вони були сформульовані.
Тобто, судами при ухваленні рішень застосовується саме позиції, викладені у постановах Верховного Суду, узагальнює практику застосування матеріального і процесуального законів Пленум Верховного Суду, а тому суд не приймає до уваги постанови, які ухвалені судами першої та апеляційної інстанції у подібних правовідносинах, на які посилається захисник.
Так, Враховуючи викладене, надані суду докази в розумінні статті 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими та достатніми, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення складеного за ч. 1 ч. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини.
Обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеня вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 245, 251, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», суд -
УХВАЛИВ:
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення в виді штрафу в у розмірі 1000 (одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: . АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення Постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя В.А. Смирнов