П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/9209/22	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Голуб В.А. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року (суддя Білостоцький О.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 27.02.2026) про прийняття звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року, ухваленого у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним рішення, дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2024 набрало законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9209/22, яким:
- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Херсонській області №212850006631 від 25.01.2022 в частині зазначення у графі "Особливості" – "Не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд.розм. з 07.10.2009 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ";
- зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити з 07.10.2009 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без застосування до її пенсійних виплат особливості "Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 07.10.2009 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ", враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше отриманих сум пенсії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 зобов`язано відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду у справі №420/9209/22.

16.01.2025 до суду від ГУ ПФУ в Херсонській області надійшов звіт про виконання судового рішення, у якому зазначалося, що пенсійним органом було проведено перерахунок пенсії позивача з 07.10.2009 із застосуванням норм ч. 2 статті 27 Закону 1058 наступним чином: розрахунок пенсії проведено за наявними матеріалами електронної пенсійної справи, де страховий стаж для розрахунку пенсії позивача складає 15 років, пенсію обчислено без урахування заробітної плати. Розмір пенсії після перерахунку склав: з 07.10.2009 року 498,00 грн. (56,00 грн. (основний розмір пенсії) + 46,82 грн. (цільова грошова допомога) + 395,18 грн. (доплата до 498,00 грн. - прожитковий мінімум з 01.10.2008 року для осіб які втратили працездатність, встановлений Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік)), і далі з подальшими переглядом у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, з 09.01.2024 року (дати набрання чинності судового рішення від 14.06.2023 року) 2093,00 грн. Розмір пенсії переглядався - у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, встановленому згідно із Законом України Про Державний бюджет України на 2009 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2010 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2011 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2012 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2013 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2014 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2015 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2019 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2021рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік: з 07.10.2009 по 31.10.2009 - 498,00 грн., з 01.11.2009 по 31.12.2009 - 573,00 грн., з 01.01.2010 по 31.03.2010 - 695,00 грн., з 01.04.2010 по 30.06.2010 - 706,00 грн., з 01.07.2010 по 30.09.2010 - 709,00 грн., з 01.10.2010 по 30.11.2010 - 723,00 грн., з 01.12.2010 по 31.12.2010 - 734,00 грн., з 01.01.2011 по 31.03.2011 - 750,00 грн., з 01.04.2011 по 30.09.2011 - 764,00 грн., з 01.10.2011 по 30.11.2011 784,00 грн., з 01.12.2011 по 31.12.2011 - 800,00 грн., з 01.01.2012 по 31.03.2012 - 822,00 грн., з 01.04.2012 по 30.06.2012 - 838,00 грн., з 01.07.2012 по 30.09.2012 - 844,00 грн., з 01.10.2012 по 30.11.2012 - 856,00 грн., з 01.12.2012 по 31.12.2012 - 884,00 грн., з 01.01.2013 по 30.11.2013 - 894,00 грн., з 01.12.2013 по 31.03.2014 - 949,00 грн., з 01.04.2014 по 30.04.2017 - 949,00 грн., з 01.05.2017 по 30.09.2017 - 984,00 грн., з 01.10.2017 по 30.06.2018 - 1373,00 грн., з 01.07.2018 по 30.11.2018 - 1435,00 грн., з 01.12.2018 по 30.06.2019 1497,00 грн., з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 1564,00 грн., з 01.12.2019 по 30.06.2020 - 1638,00 грн., з 01.07.2020 по 30.11.2020 1712,00 грн., з 01.12.2020 по 30.06.2021 - 1769,00 грн., з 01.07.2021 по 30.11.2021 - 1854,00 грн., з 01.12.2021 по 30.06.2022 - 1934,00 грн., з 01.07.2022 по 30.11.2022 - 2027,00 грн., з 01.12.2022 по теперішній час - 2093,00 грн. Вищезазначене підтверджується наданою до суду копією рішення №212850006631 від 12.04.2024 про перерахунок пенсії з 07.10.2009 року. Крім того представником пенсійного органу зазначено, що Головним управлінням здійснено нарахування заборгованості з 07.10.2009 року по 30.04.2024 року в сумі 216083,68 грн., яка нарахована на рахунок АТ КБ Приватбанк за додатковою відомістю на квітень 2024 року. На підтвердження виплати суми боргу по пенсії у розмірі 216083,68 грн. (за період з 07.10.2009 по 30.04.2024) також надано витяг зі списку №1 (50046 картковий рахунок).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 звіт пенсійного органу прийнято.
Судове рішення мотивовано тим, що відповідачем було виконано рішення суду від 14.06.2023 року по справі №420/9209/22 та проведено перерахунок пенсії позивача з 07.10.2009 року без застосування до її пенсійних виплат особливості "Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 07.10.2009 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ", враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше отриманих сум пенсії.
Суд відхилив посилання представника позивача на те, що відповідач на виконання рішення суду від 14.06.2023 року здійснив поновлення виплати пенсії в розмірі мінімальної пенсії за віком на відповідний рік без здійснення осучаснення пенсії, без врахування наявного у позивача стажу роботи та заробітної плати, оскільки це не було предметом розгляду справи №420/9209/22.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2025 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року про прийняття звіту про виконання судового рішення скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції залишив по за увагою, що, в супереч резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9209/22, відповідачем не було здійснено перерахунок пенсії позивачки відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

08.08.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до суду першої інстанції надійшов звіт про виконання рішення суду від 14.06.2023 року по справі №420/9209/22, у якому зазначалося, що пенсійним органом на виконання судового рішення, з урахуванням зауважень викладених в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 року, переглянуто розмір пенсії позивачки з 07.10.2009 року. За документами електронної пенсійної справи, при загальному страховому стажі 15 років та за відсутності заробітної плати розрахунок пенсії за віком проведено відповідно до частини 2 статті 27 Закону №1058. За наявності страхового стажу та заробітної плати розмір пенсії обчислюється за формулою, передбаченою пунктом 1 статті 27 Закону №1058, а саме: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. В свою чергу, частиною 2 статті 40 цього Закону №1058 встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, яким передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місць (Кз1 + Кз2 + Кз3+ ... +Кзп); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Разом з тим, у матеріалах електронної пенсійної справи позивача інформація про отримувану нею заробітну плату (довідка про заробітну плату для обчислення пенсії) відсутня. Нормами чинного законодавства не передбачено, що органи Пенсійного фонду України самостійно чи "приблизно" або в будь-який інший спосіб (у разі відсутності довідки) мають право визначати розмір заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії до часу запровадження персоніфікованого обліку застрахованих осіб (до 01.01.2004). За таких обставин, заробітну плату (дохід) можливо визначити тільки як нульову. Виходячи з вищезазначеного, розмір проіндексованої пенсії позивача становить 0,00 грн., а саме: 3764,40 грн. показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки збільшений на коефіцієнти 1,17, 1,11, 1,11, 1,14 х 1,197, 1,0796 х 1,115 х 0,00 грн. (заробітна плата) х 0,15 коефіцієнт стажу відповідно до ст.27 Закону №1058 за 15 років стажу.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 звіт пенсійного органу прийнято.
Судове рішення мотивовано тим, що відповідачем було виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року по справі №420/9209/22, та проведено перерахунок пенсії позивача з 07.10.2009 року. Виплата заборгованості по пенсії з 07.10.2009 року по 31.08.2025 року в сумі 40934,10 грн. буде виплачена у найближчий виплатний період на поточний рахунок позивача.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2025 ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 про прийняття звіту про виконання судового рішення скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції залишив по за увагою, що пенсійним органом не враховано автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при здійсненні перерахунку пенсії".

Ухвалою с Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у місячний строк з моменту отримання копії ухвали суду подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання в повному обсязі судового рішення від 14.06.2023 року по справі №420/9209/22.

23.02.2026 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов звіт про виконання рішення суду по справі №420/9209/22, в якому зазначено, що у матеріалах електронної пенсійної справи позивача інформація про отримувану нею заробітну плату (довідка про заробітну плату для обчислення пенсії) відсутня. При цьому, за інформацією представника позивача, вона до моменту виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю мешкала на території Автономної Республіки Крим. Таким чином, якщо позивачу пенсія і призначалась, то пенсійна справа, яка може містити інформацію про отримувану нею заробітну плату, має знаходитись у відповідних органах анексованої території України. Відповідно до даних Центральної бази даних архівних особових рахунків Інформаційного центру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, архівних особових рахунків за заданими критеріями не знайдено. В той же час, нормами чинного законодавства не передбачено, що органи Пенсійного фонду України самостійно або в будь-який інший спосіб (у разі відсутності довідки) мають право визначати розмір заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії до часу запровадження персоніфікованого обліку застрахованих осіб (до 01.01.2004). За таких обставин, заробітну плату (дохід) позивача можливо визначити виключно як нульову. Відповідно, під час розрахунку пенсії за формулою згідно ст.27 Закону №1058, враховуючи нульовий показник однієї з основних складових, основний розмір пенсії складає - 0,00 грн. У зв`язку з нульовим показником основного розміру пенсії розрахованого за нормами Закону №1058, пенсію позивача обраховано відповідно до ч.2 ст.27 за двоскладовим принципом. По першій складовій (розраховано відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення): Основний розмір пенсії склав - 56,00 грн. Цільова грошова допомога - 46,82 грн. Всього по І складовій - 102,82 грн. По другій складовій (розраховано відповідно до Закону №1058 станом на 07.10.2009): Розмір пенсії за віком (ст. 27) - 0,00 грн. доплата відповідно до ч.3 ст. 28 - 270,68 грн. Всього по ІІ складовій - 270,68 грн. Таким чином, загальний розмір пенсії за віком по 2-х складових (станом на 07.10.2009) склав: 373,50 грн. (102,82 + 270,68). Загальний розмір пенсії по 2-х складових, починаючи з 07.10.2009 року та по теперішній час, змінюється і станом на 01.01.2026 року складає 1 946,25 грн. (102,82 +1 843,43). Додатково, до основної пенсі, розрахованої за двоскладовим принципом, нараховано доплату до мінімальної пенсійної виплати, визначеної не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №1058, та, починаючи з 01.04.2020 року, відповідно до Постанови КМУ від 01.04.2020 року №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» - компенсаційну виплату 80-ти річним. Отже, з огляду на вищевикладене, основний розмір пенсії позивача, враховуючи наявну інформацію щодо її складових, розраховано, за твердженням представника відповідача, з урахуванням всіх можливих доплат та компенсаційних виплат. З урахуванням доплати до мінімальної пенсійної виплати 648,75 грн. та компенсаційної виплати 80-ти річним - 570,00 грн., розмір пенсії позивача станом на 01.01.2026 року склав 3 165,00 грн., що повністю відповідає механізму розрахунку пенсії, який передбачений положенням Закону №1058 та постановам КМУ з питань проведення індексацій пенсій. Суми доплати до пенсії, за результатами проведеного перерахунку, виплачені на поточний рахунок позивача відкритому в АТ КБ Приватбанк у квітні 2024 року (216 083,68 грн.) та в серпні 2025 (40934,10 грн.).
Крім того, у звіті зазначено, що суд в рішенні від 14.06.2023 року прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення позивачу надбавки за понаднормовий стаж відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в межах даної адміністративної справи є передчасними, з огляду на що задоволенню під час розгляду справи №420/9209/22 не підлягають. Враховуючи зазначене, представник відповідача стверджує, що у Головного управління відсутні підстави для розрахунку пенсії позивача із розрахунку страхового стажу більше 30 років, адже в рамках даної судової справи судом на відповідача такого зобов`язання не покладено. На підставі наведеного, відповідача вважає, що Головним управлінням, в межах покладених зобов`язань рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року по справі №420/9209/22 виконано у повному обсязі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2026 звіт пенсійного органу прийнято.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права, просить: скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2026 року у справі № 420/9209/22 1) відмовити у прийнятті звіту від 23.02.2026 року; 2) викликати в судове засідання керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - ОСОБА_2 , відповідального за невиконання обов`язку стосовно виконання рішення суду від 14.06.2023 року у справі №420/9209/22; 3) накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - ОСОБА_2 , відповідального за невиконання обов`язку стосовно виконання рішення суду від 14.06.2023 року у справі №420/9209/22, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 4) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати у десятиденний строк звіт про виконання Рішення від 14.06.2023 року; 5) постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
На думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано неповне виконання боржником рішення суду у справі №420/9209/22, а саме з матеріалів справи та звіту відповідача від 23.02.2026 року вбачається, що розмір пенсії позивачки, нарахований до виплати у квітні 2024 року та серпні 2025 року, за жовтень 2009 року становить 544 грн, тоді як за січень 2011 року - 750 грн. Із наведених розрахунків відповідача також випливає, що зазначені суми відповідають мінімальному розміру пенсії, встановленому відповідно на жовтень 2009 року та січень 2011 року. Водночас фактична виплата зазначених сум була здійснена лише у 2025 році, тобто через багато років після відповідних періодів, що свідчить про виплату заборгованості з пенсії у номінальному розмірі без урахування індексації та інших передбачених законом механізмів перерахунку.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції спірне питання було розглянуто в порядку письмового провадження.

Апеляційним судом справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду колегія суддів дійшла таких висновків.
Так, пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства відносить обов`язковість судового рішення.
У статті 129-1 Конституції України вказано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частинами другою, четвертою статті 13 Закону України від 02.60.2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Подібні за змістом норми щодо обов`язковості судового рішення закріплено у процесуальних кодексах України.
Зокрема, частинами першою - третьою статті 14 КАС України та частинами першою та другою статті 370 КАС України, визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
На важливість належного виконання судового рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.
У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду із цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.
Крім того, в абзаці п`ятому підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2018 року №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).
ЄСПЛ у пункті 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
ЄСПЛ у рішенні від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії" (заява №28342/95) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.
Таким чином, обов`язковість судового рішення та його виконання є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтею 13 Закону №1402-VIII та статтею 14 КАС України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року по справі №540/2379/21 (дата вступу в законну силу - 18.11.2021) визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 01.04.2021 №2620/03-16 про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 07.10.2009 року з компенсацією втрати частини доходів. 
На виконання рішення суду Головним управлінням пенсію поновлено з 07.10.2009, розмір пенсії ОСОБА_1 встановлено на рівні 32,67 грн., у тому числі: 12,47 грн. - основний розмір пенсії (ст.27); 20,20 грн. - щомісячна цільова виплата громадянам з мінімальними доходами, тобто в мінімально визначеному законодавством України розмірі на дату припинення виплати пенсії (т.І а.с.19-25).
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9209/22 зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити з 07.10.2009 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без застосування до її пенсійних виплат особливості "Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 07.10.2009 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ", враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше отриманих сум пенсії.
На виконання рішення суду Головним управлінням основний розмір пенсії (ст.27) ОСОБА_1 визначено як нульову (0,00 грн.).
Анулювання розміру пенсії призвело до того, що основний розмір проіндексованої пенсії позивачки станом на 01.01.2026 також становить 0,00 грн.
Приймаючи звіт суб`єкта владних повноважень, суд першої інстанції зазначені обставини не перевірив, а тому дійшов до передчасних висновків про його прийняття.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено неправильне з`ясування обставин справи при вирішенні спірного питання, а тому ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2026 підлягає скасуванню.
Ураховуючи, що частиною першою статті 381-1 КАС України встановлено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, дана справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду звіту про виконання судового рішення.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відтак, апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року про прийняття звіту про виконання судового рішення – скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя В.А.Голуб

Суддя Ю.В.Осіпов