ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4224/26 Справа № 177/2447/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Кривий Ріг 

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Акуленка В.В., Остапенко В.О.
сторони
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» 
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Вако Михайла Юрійовича на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року, ухвалене суддею Коваль Н.В. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, (дата складання повного судового рішення не зазначена),
ВСТАНОВИВ
У вересні 2025 року позивач ТОВ “Цикл Фінанс” звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
17.05.2019 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № 2023923666, відповідно до умов якого банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. 
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 18.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №18/08/21, згідно якого АТ «ОТП БАНК» відступив на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором №2023923666 від 17.05.2019, укладеним між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 разом з усіма додатками до нього у .ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами та доповненнями, що є невід`ємними частинами. 
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» становить 98233,45 грн., з яких: 57900,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 40333,45 грн. – заборгованість за відсотками.
У зв`язку з чим представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2023923666 від 17.05.2019 у розмірі 98233,45 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року позовну заяву ТОВ «Цикл Фінанс» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 2023923666 від 17.05.2019 в розмірі 98233 (дев`яносто вісім тисяч двісті тридцять три) гривні 45 копійок, 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, в рахунок сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник відповідача адвокат Вако М.Ю. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд стягуючи заборгованості за кредитним договором, не зазначив яким саме, який розмір кредитних коштів було надано.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 травня 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2023923666, відповідно до частини 1 договору останній отримав кредитні кошти у розмірі 24998,00 грн. на придбання товару, кінцева дата повернення кредиту 17 травня 2021 року; протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,001% річних (п1.2 ч. 1 договору). Згідно п. 1.3. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануітетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку №1 до кредитного договору (графік платежів). 
Розділом 2 вказаного договору є заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №2023923666_CARD від 17.05.2017, яка є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 2.1 ч. 2 кредитного договору відповідачу відкрито поточний (картковий) рахунок та отримано платіжний електронний засіб з метою отримання кредитних коштів, в форматі коштів кредитної лінії. За користування кредитом/кредитною лінією банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору; на дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Всі інші умови кредитування (зобов`язання по кредитній лінії) визначено у інформаційному листку.
Шляхом підписання заяви-анкети клієнт підтверджує, що: банк надав клієнту в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; клієнта перед укладення договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; з договором, правилами, інформаційним листком, тарифами банку, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений і згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; отримав свій примірник заяви анкети , інформаційний листок (у разі оформлення кредитної лінії) та іншу документацію, на розсуд банку, яка необхідна клієнту для користування банківськими послугами. 
Вказана анкета заява підписана відповідачем особисто 17.05.2019 (а.с. 33).
Також, відповідачем 17.05.2019 підписано Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с. 34-35). 
Таким чином відповідач уклав кредитний договір №2023923666 з АТ «ОТП БАНК» з метою отримання кредитних коштів, в форматі коштів кредитної лінії які були зараховані на отриману ним кредитну карту, що підтверджується розпискою про отримання карти від 17.05.2019 (а.с. 41). 
АТ «ОТП БАНК» надало кредитні кошти на поточний рахунок відповідача, як це передбачено умовами Кредитного договору. Факт надання доступу до кредитних коштів позичальнику підтверджено випискою по рахунку (а.с. 12-17).
Згідно розрахунку заборгованості станом на 18.08.2021 року заборгованість відповідача склала 98233,45 грн. (а.с. 46-50). 
Відповідач заперечуючи проти позовних вимог у відзиві на позовну заяву вказував, що він погасив кредит за придбаний смартфон у повному обсязі, про що надав квитанції про сплату заборгованості по кредитному договору №2023923666 на загальну суму 26738,00 грн. (а.с. 69-70). 
Як встановлено в судовому засіданні відповідач дійсно отримав кредит в форматі коштів кредитної лінії, які були зараховані на отриману ним кредитну карту на придбання смартфону вартість якого 24998,00 грн. та частково погашав кредитні кошти, (останнє поповнення картки відбулося 09.03.2020 в розмірі 6900,00 грн., договірне списання для погашення простроченої заборгованості за договором №2023923666 у розмірі 156,86 грн., відбулося 22.06.2020), а також постійно здійснював інші дії по картці, тобто користувався кредитною карткою, що підтверджується випискою з рахунку (а.с. 12-17) та детальним розрахунком заборгованості (а.с. 46-50), в яких детально розписано рух коштів по картці та видно активне використання відповідачем кредитних коштів та невиконання ним зобов`язання за кредитним договором. 
Відповідно, суд відхилив доводи відповідача щодо відсутності у нього заборгованості за вказаним кредитним договором.
18.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №18/08/21 згідно якого АТ «ОТП БАНК» відступив на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором №2023923666 від 17.05.2019, укладеним між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 разом з усіма додатками до нього у .ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами та доповненнями, що є невід`ємними частинами (а.с 26-28). Згідно Додатку №1 до Договору факторингу сума боргу відповідача перед ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» складає 98233,45 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 57900,00 грн., заборгованість за відсотками – 40333,45 грн (а.с. 19).
23.06.2025 позивач надіслав відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості з метою позасудового врегулювання спору (а.с. 32), а також вказана вимога надіслана відповідачу разом з позовною заявою (а.с. 30), що спростовуй твердження відповідача, що його не повідомлено про укладення договору факторингу між банком та позивачем та на його адресу не направлена вимога про погашення кредитної заборгованості.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що під час укладення кредитного договору, підписання анкети-заяви, відповідачу було відомо всі істотні умови договору, які виникли між ним та банком, а тому розмір заборгованості за тілом кредиту у розмірі 57900 грн. та заборгованість за простроченими відсотками – 40333,45 грн. підлягають стягненню у повному обсязі.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.
Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що зі змісту кредитного договору № 2023923666, анкети-заяви, які підписані відповідачем, вбачається що відповідач ознайомлений зі всіма умовам надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, тому доводи відповідача з приводу, що останньому невідомо про який кредитний договір йдеться в позові, крім того спростовується наданою до матеріалів справи випискою по рахунку, з якої вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами в своїх цілях, тобто на умови з якими його було ознайомлено останній погодився, але відмовився виконувати свою частину зобов`язань.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що розмір заборгованості за тілом кредиту у розмірі 57900,00 грн. та заборгованість за простроченими відсотками – 40333,45 грн. підлягають стягненню у повному обсязі.
Апелянтом не спростовано правильність наданого банком розрахунку, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 у справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.
Доводи апеляційної скарги про відсутність погоджень між сторонами умов договору, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі спростовуються матеріалами справи, крім того, судом наголошувалось, що відповідач активно користувався кредитними коштами в своїх цілях.
Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.
Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Вако Михайла Юрійовича залишити без задоволення.
Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.
Повне судове рішення складено 06 травня 2026 року.

Головуючий:
Судді: