Справа № 683/994/26
2/683/1029/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючої - судді Кутасевич О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 683/994/26, номер провадження 2/683/1029/2026 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в: 

У березні 2026 року представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» Варшавський К.А. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 5213833 від 28 квітня 2025 року в розмірі 26981,74 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 28 квітня 2025 року між ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5213833, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «371582», що був надісланий на його особистий номер телефону.
Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту - 4000 грн, строк кредиту - 345 днів, із процентною ставкою протягом першого розрахункового періоду 0,0010 відсотків річних, та із стандартною процентною ставкою протягом решти строку кредитування 0,0010 відсотків річних, з комісією за надання кредиту 1000 грн, з комісією за обслуговування кредиту 12320 грн.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконало та надало останньому кредит в сумі 4000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням №152592436 від 28 квітня 2025 року однак, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення позики та нарахованих процентів не виконав.
25 листопада 2025 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» уклали договір відступлення прав вимоги № ДО-20251125. Згідно вищевказаного договору ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5213833 від 28 квітня 2026 року.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 26981,74 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за тілом кредиту; 5600 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; 8000 грн штрафних санкцій за неналежне виконання кредитного зобов`язання; 381,74 грн судових витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику, яку представник позивача просив стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати по справі у у розмірі 2662,40 грн судового збору та 9000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 квітня 2026 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що 28 квітня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5213833 за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язувався сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Даний кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» - 311582, шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .
Відповідно до пунктів 1.2., 1.3., 1.5., 1.5.3., 1.5.4 договору сума кредиту становить 4000 грн. Кредит надається строком на 345 днів з 28 квітня 2025 року. Комісія за надання кредиту 1000 грн, яка нараховується за ставкою 25,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 0,0010 відсотків на фактичну заборогованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010 відсотків річних, від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду. Загальні витрати за кредитом складають 13320 грн.
Анкетою-заявкою на кредит №5213833 від 28 квітня 2026 року підтверджено, що ОСОБА_1 пройшов ідентифікацію ТОВ «Мілоан».
З платіжного доручення №152592436 від 28 квітня 2025 вбачається факт перерахування ТОВ "Мілоан" на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 4000 грн.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Вказаний вище договір був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання кредиту в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини.
Відтак, ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору № 5213833 від 28 квітня 2025 року, перерахувавши на картковий рахунок зазначений відповідачем.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Разом з тим, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма запропонованими умовами договору, зокрема з умовами нарахування процентів, підписавши кредитний договір, він розумів, яка сума надається, на який строк, та на яких умовах застосовується та чи інша процентна ставка, позивач підтвердив це своїм електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, та відповідно погодилася зі всіма умовами кредитного договору, підписавши його.
Крім того, відповідно до положень ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За вимогами ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
25 листопада 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Сіті Колект» було укладено договір факторингу №ДО-20251125, за яким первісний кредитор відступив позивачу ТОВ «ФК Сіті Колект» право вимоги за вищевказаним кредитним договором, сплативши ТОВ «Мілоан» грошові кошти в розмірі ціни відступлення, у порядку та строки, встановлені договором. Згідно з Додатком 1 (Реєстр боржників) до договору факторингу №ДО-20251125 від 25 листопада 2025 року, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №5213833 становила 17600 грн, з яких 4000 грн заборгованість за тілом кредиту, 5600 грн заборгваність за комісією та 8000 грн штрафних санкцій.
З платіжної інструкції №414 від 25 листопада 2025 року та картки обліку виконання договору від 25 листопада 2025 року вбачається про перерахування грошових коштів ТОВ «Фінансова компанія "Сіті Колект"» на рахунок ТОВ «Мілоан» за оплату про відступлення права вимоги згідно договору №ДО-20251125 від 25.11.2025 року.
Звертаючись в суд з позовом, позивач вказує, що станом на час звернення до суду з даним цивільним позовом, заборгованість позивача за договором становить 26981,74 грн, яка складається із: 4000 грн заборгованість за кредитом; 5600 грн комісія за надання кредиту; 8000 грн штрафних санкцій, а також включив до суми заборгованості судовий збір, витрати на правову допомогу та надіслання поштової кореспонденції, що за своєю суттю не є заборгованістю за договором.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в сумі 4000 грн та 5600 грн комісії, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів щодо погашення вказаної заборгованості.
Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість. Відповідач доказів, які б спростовували доводи позивача про неналежність виконання зобов`язання, щодо умов укладеного кредитного договору, суду не надав, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ Фінансова компанія "Сіті Колект" є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Разом з тим, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Вказане позивачем не ураховано при здійсненні розрахунку заборгованості щодо стягнення штрафних санкцій в розмірі 8000 грн.
Отже, штрафні санкції в розмірі 8000 грн. не підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно ч. ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія "Сіті Колект" підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 9600 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн, відсотків за користування кредитом в розмірі - 5600 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 9000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви свілоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, відповідно до якого надані послуги складались з усною консультації тривалістю 2 години на загальну суму 4000 грн. та складання позовної заяви тривалістю 1 години вартістб 5000 грн.
При визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).
Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17).
Як видно з детального опису наданих послуг, які надавалися адвокатом, вони, окрім складання позовної заяви, включали усну консультацію тривалістю 2 години, що ураховуючи складність справи, а також надання юридичної допомоги пакетом щодо певного переліку боржників, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, не може уважатись рееальна наданими.
Таким чином суд уважає, що послуги на 3000 грн не були реально наданими.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на правничу допомогу у разі часткового задоволення позову, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн та понесені витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику в сумі 381,74 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи договором №ДТ-СК-30102025 від 30 жовтня 2025 року про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції, додатком №3 до договору від 28 січня 2026 року. 
Оскільки позивачем в ціну позову помилково включено судові витрати у справі, суд уважає, що позов заявлено на 17600 грн, задоволено на суму 9600 грн, тобто на 54,54 %, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1452,07 грн (2662,40 х 54,54 %), 208, 20 грн витрат з підготовки та направлення документів боржнику (381,74 х 54,54%) та 3272,40 грн (6000 х 54,54%) витрат на професійну правничу допомогу. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» заборгованість за кредитним договором № 5213833 від 28 квітня 2025 року в розмірі 9600 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5600 грн заборгованість по комісії.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» 1452,07 грн судового збору, 208,20 грн витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику, та 3272,40 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект», місцезнаходження: прос. Соборності, 30-А, офіс 321, м. Київ, 02154, код ЄДРПОУ: 43950742.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя