Справа № 674/957/26 
Провадження № 2/674/904/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: 
головуючої судді  Шафікової Ю.Е.,
за участю секретаря   Проценко Л.В.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Наталюк Н.М. звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 0,65 га, яка розташована на території Хотинського району.
Нещодавно, позивачеві співмешканцями померлої було передано заповіт від 09 березня 2006 року, згідно якого ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 . 
Позивач звернувся 21.04.2026 року до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Шевченко Н.В. про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного терміну для прийняття спадщини. 
Позивач у встановлений законом шестимісячний термін не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, в зв`язку з тим, що не був зареєстрований з померлою на день смерті в АДРЕСА_1 , також йому не було відомо про існування заповіту вчиненого на його користь, а за життя спадкодавець не повідомляла про складення відповідного заповіту, дізнався про його існування тільки після спливу шестимісячного терміну.
Вказані обставини унеможливлюють реалізацію спадкових прав ОСОБА_1 , а тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Згідно з ухвалою судді від 06 травня 2026 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.
В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак його представник адвокат Наталюк Н.М. подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.
Представник відповідача – Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької областіу підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають.
Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла – ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки виданої Новодунаєвецькою селищною радою Кам`янець- Подільського району Хмельницької області від 02.04.2026 року № 3-60, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею у вказаному житловому будинку на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_4 – співмешканка; ОСОБА_5 - співмешканка; ОСОБА_6 - співмешканка; ОСОБА_7 - співмешканка; ОСОБА_8 - співмешканець; ОСОБА_9 – співмешканець. Інших осіб зареєстрованих не було.
Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка з кадастровим номером: 7325083600, площею 0,65 га, яка розташована на території Хотинського району, що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.
За життя ОСОБА_2 залишила заповіт від 09 березня 2006 року, посвідчений Мельник Надією Сергіївною, секретарем Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, зареєстрований в реєстрі за №35, згідно якого заповіла все своє майно ОСОБА_1 . 
За змістом Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру щодо заведених спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину №85533906 від 08.06.2026 року вбачається, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась. 
Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 10.04.2026 року щодо наявності заповітів підтверджується, що заповіт, складений ОСОБА_2 зареєстрований у реєстрі за №75467119 чинний.
Позивач як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Шевченко Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої.
Згідно постанови №65/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 квітня 2026 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що він пропустив встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини.
За змістом позовної заяви слідує, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки під час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем та йому не було відомо про існування заповіту залишеного спадкодавцем на його ім`я.
Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, наведених ним на підтвердження позовних вимог, судом враховується наступне.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця.
Відповідно до частин першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою та другою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , через те, що не був обізнаний про наявність заповіту на його ім`я, що є поважною обставиною пропуску вказаного строку.
Суд зазначає, що посилання позивача на необізнаність про наявність заповіту на його ім`я, як на поважну причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 береться судом до уваги, оскільки позивач не знав про складення заповіту на його користь і не був в будь-який інший спосіб повідомлений про існування такого заповіту, зокрема нотаріусом, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася.
Окрім того, позивач не є спадкоємцем будь-якої черги і у разі відсутності заповіту на його ім`я, у нього були б відсутні підстави вчинення активних дій, зокрема звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Наведені мотиви також викладенні у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23 (провадження № 14-50цс24), у якій Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання про наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, виснувавши, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права однак, це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування) (пункт 87 постанови).
Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позову, адже пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою пропуск строку для прийняття спадщини. 
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, який буде достатнім для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини, після померлої ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1  до Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк терміном 3 (три) місяці після набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач – ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ;

відповідач – Новодунаєвецька селищна рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, місцезнаходження: селище Дунаївці вул.Чорновола,19, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, код ЄДРПОУ 04406414.

Суддя          Ю. Е. Шафікова