Справа № 738/731/26 
№ провадження 2/738/445/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

27 травня 2026 року         м. Мена 

Менський районний суд Чернігівської області в складі:
судді - Волошиної Н.В.
з участю секретаря судового засідання – Шугалій А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Менської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
В С Т А Н О В И В:
І. Зміст позовних вимог.
У квітні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .
Позовна заява мотивована тим, що спірний будинок, розташований по АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2 , а членами двору його дружина ОСОБА_3 .. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/2 частку вказаного житлового будинку, яке належало їй за життя як члену колгоспного двору. Спадкоємцем за законом першої черги був її чоловік ОСОБА_2 , який фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном прийняв спадщину, але юридично не оформив. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якої входив також і житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_2 був його син ОСОБА_4 , який звернувшись до нотаріуса прийняв спадщину.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , спадкоємцем другої черги за законом є ОСОБА_1 (позивач), який, у встановленому законом порядку, звернувся до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнка С.В. із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. 
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 29 квітня 2026 року, витребувано докази.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 травня 2026 року.
ІІІ. Позиції учасників судового провадження.
Позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі.
Представник відповідача – Менської міської ради, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги 41, 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був –  ОСОБА_2 , членом двору – дружина ОСОБА_3 (а.с. 6 на звороті). 
Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , належав на праві власності у рівних частках ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1/2 частці кожному.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мена Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/2 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по АДРЕСА_1 .
Спадкоємцем першої черги за законом після померлої ОСОБА_3 був її чоловік ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7 на звороті).
Згідно з довідкою №7379 від 18 березня 2026 року, виданою відділом ЦНАП Менської міської ради, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_2 .
Згідно з повідомленням №879/01-17 від 24 квітня 2026 року Державного нотаріального архіву Чернігівської області та інформаційної довідки із спадкового реєстру спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась (а.с.29, 32).
Отже, ОСОБА_2 в силу положень статей 548, 549 ЦК УРСР фактично прийняв спадщину після померлої дружини ОСОБА_3 , проте юридично її не оформив.
Таким чином, ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_3 1/2 частку у спірному будинку, у зв`язку з чим з урахуванням належної йому частки, як члену колгоспного двору, він став власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в цілому.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8 на звороті).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
Спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом після померлого ОСОБА_2 був його син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9), який 29 жовтня 2008 року звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після померлого батька ОСОБА_2 , у зв`язку з чим йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП ім. Мічуріна с. Волосківці.
Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після померлого батька ОСОБА_2 ..
Таким чином, ОСОБА_4 успадкував після смерті батька ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Волосківці Корюківського району Чернігівської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на майно успадковане ним за життя після померлого батька ОСОБА_2 , до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
Спадкоємцем після померлого ОСОБА_4 є його рідний брат ОСОБА_1 ..
Згідно з довідкою №8/18-15/17 від 06 січня 2025 року, виданою Волосківським старостинським округом, ОСОБА_4 станом на 29 грудня 2024 року був зареєстрований по АДРЕСА_1 один (а.с.42 на звороті).
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №2/2025, заведеної за заявою ОСОБА_1 , останній, як спадкоємець за законом другої черги, звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 
05 липня 2025 року нотаріусом були видані ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 3,3152 га та 3,1618 га, розташовані на території Волосківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеною приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнком С.В. 11 листопада 2025 року за №481/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок (а.с.68).
Згідно з інформаційною довідкою, наданою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» 09 січня 2025 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.15).
З технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, погреба Б, сараю В, які збудовані в 1970 році. Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить (а.с.12-14).
Відповідно до звіту про оцінку майна №071/03/026, проведеного ТОВ «ІННОВАЦІЙНА ОЦІНКА ПЛЮС» 18 березня 2026 року, вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , складає 40040 грн.
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. 
Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, застосовуються правила книги шостої цивільного Кодексу, але оскільки, відповідно до закону, який діяв до 1 січня 2004 року, спадкоємці визнавались такими, що прийняли спадщину у випадку вчинення дій, передбачених ст. 549 ЦК України 1963 року, тому застосовуються як норми ЦК України 1963 року, так і норми ЦК нині чинного. 
Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. 
Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини.
Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги №1, 1991-1995 роки житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був – ОСОБА_2 , членом двору – дружина ОСОБА_3 .
Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). 
Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. 
Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. 
Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , належав на праві власності у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , по 1/2 частці кожному.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , спадкоємцем першої черги за законом після її смерті був чоловік ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину, оскільки матеріалами справи документально підтверджено, що він на день смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 .
Отже, ОСОБА_2 прийняв спадщину після померлої дружини ОСОБА_3 , в тому числі і на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим його частка з урахуванням успадкованої ним частки після смерті матері у спірному будинку збільшилась, він став власником спірного будинку в цілому.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. 
Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 спадщину прийняв його син ОСОБА_4 , який успадкував належне спадкодавцю майно, в тому числі і житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 спадщину прийняв його рідний брат ОСОБА_1 , який успадкував належне спадкодавцю майно, в тому числі і житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленим цивільним законодавством. У разі відмови в оформленні права на спадщину нотаріусом особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Враховуючи, що право на частки у спірному будинку за спадкодавцями підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності, і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об`єктом спадкування.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування ОСОБА_1 шляхом задоволення його позовної заяви у повному обсязі та визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 рідного брата ОСОБА_4 .
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-80, 247, 258, 259, 263 – 265, 268, 354 ЦПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Менської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: 
ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .
Представник позивача:
Симан Микола Миколайович, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Відповідач: 
Менська міська рада, місцезнаходження: вул. Героїв АТО 6, Мена Чернігівська область, індекс 15600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 04061777.

Суддя  Н.В. Волошина