ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року	Львів	Справа № 260/2109/25 пров. № А/857/27616/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді	Матковської З. М.	
суддів -	Гінди О. М.	
 	Ільчишин Н. В.	
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі №260/2109/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій, (головуючий суддя першої інстанції Плеханова З.Б., час ухвалення не вказано, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, місце ухвалення м. Ужгород, дата складання повного тексту 02.06.2025),-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (далі по тексту відповідач), у якій просив суд: 
- визнати протиправною та скасувати відмову Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, оформленої листом № 017/05.5-6/811 від 24.02.25 року щодо призначення захисника для надання правової допомоги , складання документів та представництва інтересів у вказаних кримінальних провадженнях;
- зобов`язати Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги повторно розглянути дві заяви ОСОБА_1 від 04.02.25 року про призначення захисника у кримінальних провадженнях № 42025000000000011, 42025000000000021;
- стягнути моральну шкоду в розмірі 10 тисяч гривень.
На обґрунтування позову позивач зазначає, що він є засудженим до покарання у вигляді довічного позбавлення волі, відбуває покарання у Державній установі "Закарпатська установа виконання покарань № 9 з 25.10.22 року. 
Вказує, що 04.02.2025 ОСОБА_1 подав до відповідача дві заяви про надання правової допомоги, однак 24.02.2025 відповідач відмовив у наданні такої, з підстав ненадання необхідних документів і повідомив, що юристи відповідача можуть допомогти скласти відповідні документи. Станом на день подання позову жоден юрист не прибув та не склав документи.
ОСОБА_1 зазначає, що вищевказана відмова відповідача спричинила негативні емоції позивачу, які, враховуючи соціальний статус позивача, осягли рівня страждання, чим заподіяли позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10 тисяч гривень.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, просить позов задовольнити повністю.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано дії Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги відповідно до листа № 017/05.5-6/811 "Про повернення заяв" про повернення заяв ОСОБА_1 протиправними.
Зобов`язано Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги розглянути заяви засудженого до ДПВ ОСОБА_1 відповідно до супровідного листа від 04.02.2025 року № 12/1к П-23 Державної установи "Закарпатська установа виконання покарань" № 9 з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, таке рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, а відтак таке необхідно скасувати, виходячи із наступного.
Вказує, що суд першої інстанції встановив виключно обставину перебування позивача в місцях позбавлення волі, як підставу для надання йому безоплатної правничої допомоги, в той час, як відповідач повинен діяти виключно в межах та у спосіб визначений діючими законом. 
Звертає увагу, що суд першої інстанції, всупереч вимогам норм матеріального права не взяв до уваги вимоги положень частини 2 статті 18 Закону, де вказано, що звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями протягом трьох робочих днів з дня його надходження для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно.
Також, із звернень позивача незрозумілим є його статус у вказаних ним кримінальних провадженнях, оскільки адвокат може здійснювати представництво потерпілого чи заявника, а захисник – захист підозрюваного чи обвинуваченого.
Зауважує, що у зверненні про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, серед іншого, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та надаються документи підтверджують її належність до категорії осіб.
Відтак, на переконання апелянта, позивач ОСОБА_1 не дотримав вимог Закону та не надав належного підтвердження його процесуального статусу у вказаних ним кримінальних провадженнях. Звертає увагу, що після повернення ОСОБА_1 його звернення із наданням відповідних роз`яснень, останній повторно до Західного міжрегіонального центру не звертався з тих же самих підстав та з усуненими недоліками, однак звернувся до суду для визнання протиправною бездіяльності. 
На думку відповідача, таке звернення до суду по меншій мірі є передчасним. Тож, Західним міжрегіональним центром позивачу не надавалась відмова в наданні безоплатної правничої допомоги, оскільки позивачу зазначено про недоліки поданих звернень із відповідними роз`ясненнями, чим дотримано вимоги законодавства, після усунення яких відповідач прийматиме рішення по суті звернень. 
Заявник має право звернутись до центру з надання БВПД виключно зі зверненням щодо складення документів процесуального характеру та з питань оскарження слідчому судді постанови слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим. В той же час, ОСОБА_1 у своєму зверненні наполягає, в тому числі, на здійсненні представництва інтересів у судах та інших державних органах, а такий вид безоплатної вторинної правничої допомоги може бути наданий лише у випадку підтвердження належності особи до категорії потерпілого.
Таким чином, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу позивач не подав. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Суд встановив та з матеріалів справи слідує, що відповідно до супровідного листа від 04.02.2025 року № 12/1к П-23 Державна установа "Закарпатська установа виконання покарань" № 9 направила до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги заяву засудженого до ДПВ ОСОБА_1 за ст. 152 ч.1 п.10 ст. 152 ч.4 Початок строку відбування з 10.05.2004 року. Додаток на 2 арк. Про призначення адвоката.
У заявах від 04 лютого 2025 року засуджений до довічного ув`язнення ОСОБА_1 зазначає статті 3, ч. 1 ст. 4, п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" просить призначити адвоката з міста Полтава для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру у кримінальних провадженнях № 42025000000000011, № 42025000000000021 .
24 лютого 2025 року директор Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги надіслав лист № 017/05.5-6/811 "Про повернення заяв" начальнику Державна установа "Закарпатська установа виконання покарань" № 9, в якому зазначив , що згідно із статтею 14 п.9.ч.1 ст. 14 ЗУ "Про безоплатну правничу допомогу" особи , засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі мають право на всі види правничих послуг. Однак щодо права на безоплатну правничу допомогу заявників у кримінальному провадженні із питанням звернення щодо складання документів процесуального характеру, то застосуванню підлягає ч.5 статті 55 КПК України. З посиланням на ст. 214 КПК України, у зв`язку з чим Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги зобов`язаний додаткового запросити у заявника, зокрема Витяг з ЄРДР, у якому зазначено процесуальний статус особи, пам`ятку потерпілого.
Тому, для прийняття рішення про надання безоплатної правничої допомоги просять заявника надати підтверджуючі документи, з яких можна було б установити дотичність заявника до зазначених кримінальних проваджень та процесуальний статус, а також скоригувати правничі потреби в межах, передбачених положеннями КПК України для відповідного процесуального статусу. Також наголошують, що відсутність на даний час у Західного міжрегіонального центру законних підстав для надання безоплатної вторинної правничої допомоги у згаданих кримінальних провадженнях жодним чином не обмежує права заявника самостійно звернутись до суду та направляти заяви (клопотання) у межах кримінальних проваджень.
На підставі наведеного відповідно до положень ч.2 ст.18 Закону повертають заяви для усунення недоліків, після чого заявник має право повторно подати звернення про надання правничої допомоги. Також роз`яснили про роботу консультаційного пункту доступу до безоплатної правничої допомоги у Державній установі "Закарпатська установа виконання покарань" № 9.
Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково, виходячи з тих підстав, що позивач у своїх заявах та Державна установа "Закарпатська установа виконання покарань" № 9 ідентифікували заявника як особу, засуджену до покарання у виді довічного позбавлення волі, який подав звернення по місцю свого перебування виконання покарання, де знаходяться всі документи, які визначають як саму особу такі і статус заявника як засудженого.
Отже, суд першої інстанції вказав, що не вбачає підстав для повернення заяви позивача, а посилання відповідача, що звернення оформлене без дотримання вимог, визначених ст.18 Закону № 3460-VI суд вважає безпідставним, оскільки подані позивачем заяви підлягають розгляду відповідачем по суті надання безоплатної вторинної правничої допомоги.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, то апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України Про безоплатну правову допомогу № 3460-VI від 02.06.2011 (далі - Закон №3460-VI) відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги.
Як встановлено ч. 1 ст. 2 Закону № 3460-VI, цей Закон регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правничої допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правничу допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правничу допомогу, що встановлені цим Законом.
Статтею 13 Закону № 3460-VI визначено, що безоплатна вторинна правова допомога – вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону № 3460 право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Таким чином, оскільки позивач засуджений до покарання у вигляді довічного позбавлення волі, він належить до суб`єктів, які згідно з п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону № 3460-VI мають право на безоплатну вторинну правову допомогу на всі види правничих послуг, передбачених ч. 2 ст. 13 цього Закону.
Згідно із частиною 1 статті 18 Закону № 3460-VI, звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу.
У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу.
Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою.
Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.
Із матеріалів справи встановлено, що заяви ОСОБА_1 від 04.02.2025 були направлені до відповідача супровідним листом Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань № 9» від 04.02.2025 № 12/1к П-23. 
У вказаних заявах позивач, ідентифікувавши себе як засудженого до покарання у виді довічного позбавлення волі та, з посиланням на статті 3, ч. 1 ст. 4, п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону № 3460-VI, просив призначити адвоката для надання правової допомоги та складення документів процесуального характеру у кримінальних провадженнях № 42025000000000011 та № 42025000000000021.
Із проаналізованих апеляційним судом положень статей 13, 14 та 18 Закону № 3460-VI у сукупності вбачається, що належність особи до категорії суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу (зокрема засудженого до довічного позбавлення волі) є необхідною, але не єдиною умовою надання такої допомоги. Закон окремо вимагає, щоб саме звернення відповідало вимогам ст. 18, тобто містило суть питання та супроводжувалося документами, які не лише ідентифікують особу і підтверджують її належність до пільгової категорії, а й дають змогу визначити обсяг конкретних правничих послуг, на які особа має право у відповідних правовідносинах. 
Так, відповідно до частини 2 статті 18 Закону № 3460-VI, звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями протягом трьох робочих днів з дня його надходження для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно. У такому разі забороняється відмовляти у прийнятті звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з підстав, про які не було зазначено раніше.
Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що стаття 18 Закону № 3460-VI встановлює формальні та змістові вимоги до звернення, недотримання яких згідно з ч. 2 ст. 18 Закону є підставою для повернення звернення заявникові для усунення недоліків, а не відмовою у наданні допомоги по суті.
Стаття 20 Закону № 3460-VI визначає підстави для відмови в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги. Так, особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частинами першою - третьою статті 14 цього Закону; 2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу; 3) вимоги особи щодо захисту стосуються вчинення дій чи підготовки документів, що не передбачені законодавством; 4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правнича допомога з одного і того ж питання; 4-1) особа використала право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 цього Закону.
Апеляційний суд звертає увагу, що попри підтвердження позивачем своєї належності до категорії осіб, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону № 3460-VI, його заяви від 04.02.2025 не відповідали змістовим вимогам ст. 18 цього Закону. 
Так, у своїх зверненнях ОСОБА_1 не виклав суть питання у спосіб, який дозволяв би визначити обсяг правничих послуг, на які він має право, оскільки не зазначив свого процесуального статусу у кримінальних провадженнях № 42025000000000011 та № 42025000000000021 (підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого чи заявника), від чого безпосередньо залежить, яку саме правничу послугу (захист, представництво інтересів чи лише складення документів процесуального характеру) може бути надано. 
Окрім цього, позивач також не надав документів, які підтверджували б його дотичність до зазначених кримінальних проваджень та процесуальний статус у них, а отже не дав відповідачу змоги встановити, який саме вид безоплатної вторинної правничої допомоги є правомірним у його випадку. 
Так, у листі від 24.02.2025 № 017/05.5-6/811 Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги окрім іншого, позивачу було запропоновано надати підтверджуючі документи, з яких можна було б установити процесуальний статус потерпілого, а також скоригувати правничі потреби в межах, передбачених положеннями КПК України для процесуального статусу заявника.
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, звернення позивача не містили необхідних відомостей, у зв`язку із чим розгляд заяв по суті був неможливим, а тому, повернення цих заяв для усунення недоліків відповідало вимогам ч. 2 ст. 18 Закону № 3460-VI, що у свою чергу, не є ані відмовою у наданні допомоги в розумінні ст. 20 Закону, ані протиправною бездіяльністю відповідача.
Отже, відповідач, повертаючи заяви позивача від 04.02.2025, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Таким чином, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що повернення поданих позивачем заяв було протиправним, оскільки суд першої інстанції безпідставно ототожнив належність позивача до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, із дотриманням вимог до самого звернення.
Зважаючи на викладені вище висновки суду апеляційної інстанції, оцінюючи наведені апелянтом доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права. 
Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Зважаючи на вимоги статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі № 260/2109/25 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій відмовити повністю.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	Н. В. Ільчишин