Копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" травня 2026 р. Справа № 608/2395/25
Номер провадження2/608/23/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В. 
з участю секретаря Олійник О. С.
прокурора Собківа А. М.
представника позивача Польного А. В.
представника відповідача Лукашової О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні під час відеоконференції в місті Чорткові цивільну справу за позовом керівника Чортківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чортківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року керівник Чортківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чортківської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.
В позовній заяві вказав, що у період із 11.02.2019 по 01.04.2023 ОСОБА_1 на підставі дозволу на будівельні роботи від 11.02.2019 № 8, зареєстрованого в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, здійснив будівництво об`єкта «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 . Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом. Блок А.1 черга будівництва». Вказане будівництво здійснено на земельній ділянці з кадастровим номером 6125510100:01:013:0037 площею 0.6661 га, цільове призначення: 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дата виникнення права власності 12.02.2018, номер відомостей про речове право 24846759. Згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 . Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом. Блок А.1 черга будівництва» відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 відноситься до коду 1122.1 - «Будинки багатоквартирні масової забудови». 
У подальшому, Державною інспекцією архітектури та містобудування України 09.06.2023 видано сертифікат, клас наслідків (СС2), яким засвідчено відповідність вказаного закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. Як вбачається із витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва пайова участь Відповідачем до місцевого бюджету не сплачувалася. Зазначено, що підставою для звільнення від сплати пайової участі є пункт 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-IX від 20.09.2019 року. В свою чергу, факт несплати пайової участі також підтверджується інформацією, наданою Чортківською міською радою у листі №01-13-1674 від 14.08.2025 та у листі №01-13-1888 від 17.09.2025, вказаний вище договір пайової участі не укладався. Крім цього, орган місцевого самоврядування зазначив, що у замовника будівництва ОСОБА_1 не має інших підстав для звільнення від сплати пайової участі.
Рішенням Чортківської міської ради №1554 від 08 серпня 2019 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 21 березня 2019 року №1425 «Про затвердження Порядку про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чортків» внесено зміни в Порядок про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чортків, затвердженого рішенням міської ради від 21 березня 2019 року. Зокрема, п.3.1 Розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста встановлюється для будівництва:
- 2,5 відсотка від встановленого нормативу, відповідно до п.7.2 будівництва об`єкта містобудування - для нежитлових будівель та споруд чи загальної кошторисної вартості, визначеної з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі;
- 2 відсотка від встановленого нормативу, відповідно до п.7.2 будівництва об`єкта містобудування - для житлових будівель чи загальної кошторисної вартості, визначеної з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі;
- 1 відсотка від встановленого нормативу, відповідно до п.7.2 будівництва об`єкта містобудування - для гаражів чи загальної кошторисної вартості, визначеної з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі.
Згідно з техніко-економічними показниками об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 . Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом. Блок А.1 черга будівництва» загальна площа квартир становить 3381.4 кв. м., що підтверджується Сертифікатом ІУ122230530660. На дату прийняття об`єкта в експлуатацію (09.06.2023) діяли показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджені наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 17.05.2023 № 408. Зокрема, вартість одного квадратного метра загальної площі квартир будинку (з урахуванням податку на додану вартість) на території Тернопільської області становила 19 566 гривень. Враховуючи наведене та зважаючи на норми абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-IX, розмір пайової участі, який на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України підлягає стягненню із Відповідача до бюджету на користь Позивача, складає 1 323 209,45 гривень (3381.4 квадратних метрів х 19566 грн = 66 160 472,40 грн; 66 160 472,40 грн х 2 % = 1 323 209,45 гривень). 
Крім того, відповідач, який безпідставно зберіг у себе кошти пайової участі (з 10.06.2023 - день наступний за днем реєстрації декларації про готовність, по 30.09.2025 - день, який передує зверненню прокурора до суду із позовом), зобов`язаний також сплатити інфляційні втрати та три проценти річних. Для розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 10.06.2023 по 30.09.2025 включно до уваги взято загальну суму безпідставно збережених коштів пайової участі за вказаний період в розмірі 1 323 209,45 гривень. Згідно програмного модуля «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій», розміщеного у відкритому доступі за посиланням
https://ips.ligazakon.net/calculator/ff, загальний розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 10.06.2023 по 30.09.2025 включно становить 359 887,53 грн, з яких: 268 205,43 грн - інфляційні втрати, 91 682,10 грн - три проценти річних. Відтак, загальна сума коштів, які підлягають стягненню із Відповідача становить 1 683 096,98 грн (1 323 209,45 грн основна сума боргу + 359 887,53 грн інфляційих втрат та трьох процентів річних).
В січні 2026 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову. Вказав, що 11 лютого 2019 року на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № 8 ним розпочато будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 . 09 червня 2023 року будівництво об`єкта завершено, про що отримано сертифікат про готовність об`єкта до експлуатації № ІY122230530660.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинної на момент отримання замовником дозволу та початку будівництва): замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (№132-ІХ від 20.09.2019) статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту виключено. Згідно перехідних положень Закону договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Враховуючи вищевикладене з 01.01.2020 року відсутня правова підстава для укладання договорів про пайову участь, в тому числі по об`єктах будівництва, спорудження яких розпочато до скасування зазначеного обов`язку. Зі своєї сторони замовник будівництва, який не звернувся до міської ради для укладення договору про пайову участь до 1 січня 2020 року, жодним чином не порушив своїх обов`язків, оскільки строк звернення згідно закону обмежувався моментом прийняття об`єкта в експлуатацію, а після 1 січня 2020 року органи місцевого самоврядування втратили повноваження на укладення таких договорів. Зі змісту ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» вбачалося, що замовник сплачує пайову участь на підставі договору, який укладається з органом місцевого самоврядування до прийняття об`єкта в експлуатацію. Тобто договір є обов`язковою підставою для розрахунку, визначення суми та самої сплати. Без нього платіж не мав правової основи. Вважає, що сплата коштів без укладеного договору про пайову участь не створює правових наслідків у вигляді виконання обов`язку щодо пайової участі, а органи місцевого самоврядування не мають права вимагати або приймати кошти як пайову участь без належно укладеного договору. Крім того, обов`язок зі сплати пайової участі визначений моментом введення об`єкта в експлуатацію. В цьому випадку, на момент введення об`єкта в експлуатацію (09 червня 2023 року) Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-ІХ пайову участь скасовано повністю (з 01.01.2021).
Міністерство розвитку громад та територій у листі № 7/15.2/12539-20 від 02.12.2020 роз`яснило, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, наразі відсутня правова підстава для укладання договорів та, відповідно, сплати коштів пайової участі по об`єктах будінитцва, спорудження яких розпочато до скасування зазначеного обов`язку та які підлягають прийняттю в експлуатацію після 01.01.2021, але договір між замовником таких об`єктів та органами місцевого самоврядування не було укладено. Отже, у замовника, який розпочав будівництво до 01.01.2020 (в даному випадку 11.02.2019), але до цієї дати (до 01.01.2020) не уклав договір про пайову участь (оскільки на даний момент відсутня правова підстава для укладення договору) та завершив будівництво після 01.01.2021 (09 червня 2023 року) відсутній обов`язок сплачувати пайову участь. 
В даному випадку виникла ситуація, коли добросовісний забудовник свого часу почав комплексне будівництво, але до 01.01.2020 року не звернувся до органів місцевого самоврядування за визначенням розміру пайової участі та не уклав договір про пайову участь, оскільки відповідну норму права, яка встановлювала таке зобов`язання, скасовано раніше кінцевого строку виконання цього зобов`язання та керувався діючими роз`ясненням міністерства і судовою практикою у 2021 році, що підтверджували відсутність такого обов`язку (ВС справа № 922/267/20 від 13.01.2021 року; лист Міністерства №7/15.2/12539-20 від 02.12.2020), а тепер має сплатити грошові кошти пайової участі у місцевий бюджет ще й з урахуванням інфляції та 3 % річних, хоча пайова участь скасована у 2021 році. Таким чином, замовник через неясність, суперечливість закону, неоднозначність судової практики опинився у невизначеності щодо своїх прав та обов`язків, що свідчить про порушення принципу правової визначеності.
Незважаючи на наданий Чортківською міською радою розрахунок пайової участі у розмірі 495 377,6 грн. (наявний у матеріалах справи), Чортківською окружною прокуратурою Тернопільської області здійснено перерахунок пайової участі відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла в Тернопільській області, що діяли станом на 09 червня 2023 року (вартість 1 м кв. - 19 566 грн., розмір пайової участі 1 323 209,45 грн.) Тому розрахунок пайової участі повинен здійснюватись за період з 01.01.2020 до 01.01.2021 відповідно до правил, норм та показників, які існували на той час. Пайова участь розрахована міською радою відповідає вищезазначеному. При цьому, помилковим є розрахунок позивачем пайової участі відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла в Тернопільській області, що діяли станом на 09 червня 2023 року. 
У відповіді на відзив, поданій в січні 2026 року, прокурор зазначив, що у відповідача ОСОБА_1 виник обов`язок упродовж 10 днів після 01.01.2020 звернутися до Чортківської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та після отримання розрахунку пайової участі щодо об`єкта будівництва сплатити її до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Водночас ОСОБА_1 грошові кошти пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту до бюджету не сплачував. Таким чином, ОСОБА_1 як замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав сплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а тому зобов`язаний повернути ці кошти на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Що стосується розміру пайової участі та її розрахунку, підпункт 1 частини 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-ІХ чітко визначає, що при розрахунку розміру пайової участі при будівництві житлових будинків береться до уваги вартість будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, а не кошторисна вартість об`єкта житлового будівництва. 
Водночас, відсоток від вартості будівництва житлового будинку може бути іншим у випадку встановлення меншого розміру (числового значення) відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, чинного на день набрання чинності Законом №132-ІХ. Рішенням Чортківської міської ради № 1554 від 08 серпня 2019 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 21 березня 2019 року №1425 «Про затвердження Порядку про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чортків» внесено зміни в Порядок про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чортків затвердженого рішенням міської ради від 21 березня 2019 року. Зокрема, п.3.1 Розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста встановлюється для будівництва: 2 відсотка від встановленого нормативу, відповідно до п.7.2 будівництва об`єкта містобудування - для житлових будівель чи загальної кошторисної вартості, визначеної з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі. Пункт 7.2 вказаного порядку зазначає «Встановити норматив для одиниці створеної потужності будівництва об`єкта в м. Чортків у розмірі опосередкованої вартості спорудженого житла затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за 1 кв. м. загальної площі об`єкта
будівництва. 
Так, згідно підпункту 1 частини 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-ІХ, розмір пайової участі встановлено для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. На дату прийняття об`єкта в експлуатацію (09.06.2023) діяли показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджені наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 17.05.2023 № 408. Зокрема, вартість одного квадратного метра загальної площі квартир будинку (з урахуванням податку на додану вартість) на території Тернопільської області становила 19566 гривень. Враховуючи наведене та зважаючи на норми абзацу 2 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-ІХ, розмір пайової участі, який на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України підлягає стягненню із Відповідача до бюджету на користь Позивача, складає 1 323 209,45 гривень (3381.4 квадратних метрів х 19566 грн = 66 160 472,40 грн; 66 160 472,40 грн х 2 % = 1 323 209,45 гривень). 
Також прокурор зазначає про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України. Тому враховуючи наведені доводи, є підстави для задоволення позову в повному обсязі. 
Представник відповідача Лукашова О. Є. в лютому 2026 року подала заперечення, в яких зазначила, що в даному випадку виникла ситуація, коли добросовісний забудовник свого часу почав комплексне будівництво, але до 01.01.2020 року не звернувся до органів місцевого самоврядування та не уклав договір про пайову участь, оскільки відповідну норму права, яка встановлювала таке зобов`язання, скасовано раніше кінцевого строку виконання цього зобов`язання та керувався діючими роз`ясненням міністерства і судовою практикою у 2021 році, що підтверджували відсутність такого обов`язку. Таким чином, замовник через неясність, суперечливість закону, неоднозначність судової практики опинився у невизначеності щодо своїх прав та обов`язків, що свідчить про порушення принципу правової визначеності.
Щодо визначення розміру пайової участі, то згідно листа Чортківської міської ради від 14.08.2025 № 01-13-1674, що міститься у матеріалах справи, сума пайової участі складає 2 % від кошторисної вартості будівництва (24 768 880 грн), а саме – 495 377,60 грн. Розрахунок, встановлення порядку залучення та використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури — це виключна компетенція органів місцевого самоврядування. Прокуратура ж не наділена повноваженнями визначати спосіб розрахунку, змінювати базу розрахунку на власний розсуд і не може підміняти орган місцевого самоврядування та ігнорувати дискрецію, закріплену в нормативному акті ОМС. Тому вважає, що перерахунок, здійснений прокуратурою, є втручанням у виключну компетенцію органу місцевого самоврядування та виходом за межі повноважень. Перерахунок за опосередкованими показниками є безпідставним, оскільки призводить до збільшення розміру пайової участі всупереч цілям та змісту перехідних положень. 
Враховуючи те, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає протягом 10 робочих днів після 01.01.2020, в свою чергу, орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва. Отже, розрахунок пайової участі слід було здійснити станом на січень-лютий 2020 року. В цей період діяв наказ Мінрегіону від 02.12.2019 № 286 «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України» (втрата чинності від 26.06.2020 р), відповідно до якого вартість 1 м кв. загальної площі квартир будинку на території Тернопільської області становила 11 784 грн, а не 19 566 грн.
Згідно з техніко-економічними показниками об`єкта будівництва «Будівництво багаоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського прихначення та паркінгом по АДРЕСА_1 . Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом. ОСОБА_2 черга будівництва»: загальна площа квартир – 3381,4 м кв. Відповідно, розрахунок згідно встановленого нормативу (основних показників опосередкованої вартості спорудження житла в Тернопільській області) наступний: 2 % (3 381,4 м.кв * 11 784 грн) = 796 928, 35 грн.
Як вбачається, прокуратура звернулася з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України. Інститут безпідставного набуття майна, врегульований статтею 1212 Цивільного кодексу України, за своєю природою охоплює випадки, коли майно або грошові кошти були отримані добросовісно, проте згодом з`ясувалося, що правова підстава для їх утримання відпала. Така правова конструкція передбачає, що навіть якщо особа діяла добросовісно при отриманні майна, вона все одно зобов`язана повернути його у разі відсутності або відпадання підстави для його набуття. Добросовісність у контексті статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить про відсутність вини у набутті майна на момент його отримання. Оскільки це кондикційне зобов`язання, відсутність вини не впливає на обов`язок повернення коштів у разі якщо судом буде встановлено безпідставність їх збереження, проте впливає на обсяг відповідальності.
Крім того, представник відповідача зазначає, що нарахування штрафних санкцій Чортківською окружною прокуратурою є необґрунтованим та таким, що не відповідає принципам справедливості, розумності та співмірності відповідальності, їх розмір (359 887,53 грн) є надмірним та суперечить загальним засадам цивільного права. Суд має право зменшити розмір штрафних санкцій за несплату, якщо вони є неспівмірно високими порівняно зі збитками. При цьому, цей розмір повинен відповідати принципам верховенства права.
У письмових поясненнях від 26.02.2026 прокурор вказав, що якщо суд буде вважати доводи представника відповідача такими, що заслуговують на увагу (в частині того, що необхідно провести розрахунок з врахуванням вартості 1 м кв станом на січень 2020, в період часу якого діяв наказ Мінрегіону від 02.12.2019 №286 «Про показники опосередкованої вартості спорудженого житла за регіонами України», та розмір якого становить 11 784 грн.) і проведе самостійно розрахунок, то слід врахувати:
безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва житла в частині загальної площі квартир у будинку становлять (3381.4 квадратних метрів х 11 784 грн х 2 % = 796 928, 35 гривень).
окрім того, наявні безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва житла в частині житлової площі приміщень у будинку становлять (1419.6 квадратних метрів х 11 784 грн х 2 % = 334 571, 32 гривень).
також наявні безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва вбудованих, вбудовано-прибудинкових та прибудинкових нежитлових приміщень - згідно розрахунку: загальна вартість основних фондів, що приймаються в експлуатацію, у декларації про готовність до експлуатації об`єкта визначено 24 768 880 грн. Загальна площа приміщень вказано - 6520.1 кв. м. За пропорцією, вартість 264.5 кв. м становить 1 004 795,75 грн (24 768 880 х 264.5: 6520.1 кв. м). Надалі 2.5 відсотки з цієї суми становить 25 119, 89 грн (1 004 795,75 х 2,5 : 100).
Щодо розрахунку за будівництво вбудованих нежитлових приміщень, узгоджується з висновками викладеними у Постанові ВС п.85 у справі №914/3777/23 від 20.02.2025. В такому випадку загальний підсумок безпідставно збережених коштів: 796 928, 35 + 334 571, 32 + 25 119, 89 - 1 156 619,56 грн.
Таким чином, якщо суд буде вважати доводи представника відповідача такими, що заслуговують на увагу (в частині того, що необхідно провести розрахунок з врахуванням вартості 1 м кв станом на січень 2020, в період часу якого діяв наказ Мінрегіону від 02.12.2019 №286 «Про показники опосередкованої вартості спорудженого житла за регіонами України», та розмір якого становить 11784 грн.), то 1 156 619,56 буде сумою боргу, 238 611,98 сумою інфляційного збільшення, 80139,48 сумою штрафних санкцій. Загальна сума 1 475 371,02 грн.
В додаткових пояснення від 12 березня 2026 року Чортківська міська рада просить врахувати таку позицію щодо порядку розрахунку розміру пайової участі. На момент виникнення спірних правовідносин (початок будівництва - 11.02.2019) діяла стаття 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачала обов`язок замовника будівництва взяти участь у створенні та розвитку інфраструктури населеного пункту шляхом укладення договору про пайову участь. З 01.01.2020 набрав чинності Закон України №132-ІХ від 20.09.2019, яким статтю 40 виключено, однак пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено спеціальний порядок для об`єктів, будівництво яких розпочато до 01.01.2020. Установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку:
1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):
для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;
для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.
Рішенням Чортківської міської ради: № 1425 від 21.03.2019 затверджено Порядок пайової участі замовників будівництва; № 1554 від 08.08.2019 внесено зміни до зазначеного Порядку, зокрема щодо розміру пайової участі.
Згідно з п. 3.1 Порядку №1554, розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста встановлюється для будівництва:
- 2,5 відсотків від встановленого нормативу, відповідно до п. 7.2., будівництва об`єкта містобудування - для нежитлових будівель та споруда чи загальної кошторисної вартості, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі;
- 2,0 відсотки від встановленого нормативу, відповідно до п. 7.2., будівництва об`єкта містобудування - для житлових будинків чи загальної кошторисної вартості, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі;
- 1,0 відсотки від встановленого нормативу, відповідно до п. 7.2., будівництва об`єкта містобудування - для гаражів чи загальної кошторисної вартості, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі.
Розрахунок пайової участі у сумі 495 377,60 грн здійснено Чортківською міською радою на підставі: чинного на момент виникнення обов`язку законодавства; локального нормативного акта, прийнятого в межах повноважень; документально підтверджених даних про кошторисну вартість будівництва. Обраний спосіб розрахунку відповідає принципам правової визначеності, пропорційності та справедливості, забезпечує рівність учасників правовідносин та не призводить до необґрунтованого збільшення фінансового навантаження на замовника будівництва. Чортківська міська рада підтверджує обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення коштів пайової участі та просить суд врахувати наведені пояснення при ухваленні рішення. Розрахунок від кошторисної вартості (24,7 млн грн * 2% = 495 377,60 грн) є меншим від опосередкованої вартості. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду (зокрема, Постанова від 18.11.2025 у справі № 918/1211/24), відсутність укладеного договору про пайову участь не звільняє забудовника від обов`язку сплатити кошти. Оскільки Відповідач отримав дозвіл на будівництво 11.02.2019 (до зміни законодавства), але не сплатив внесок до введення об`єкта в експлуатацію, сума пайової участі є безпідставно збереженими коштами (ст. 1212 ЦК України), які підлягають стягненню на користь громади.
Ключовим питанням у цій справі є вибір методики розрахунку. Чортківська міська
рада наполягає на застосуванні розрахунку, що ґрунтується на Рішенні Чортківської міської ради №1554 від 08.08.2019, яке було чинним станом на 01.01.2020. Дана позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду у Постанові від 17 вересня 2025 року у справі № 918/1207/24, де зазначено: «Розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом) для житлових будинків — 2 відсотки вартості будівництва. Наведена норма права надає замовникам однаковий розмір пайової участі — розмір, який встановлений рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності Законом №132-IX» (п. 43-45 Постанови). Відповідно до п. 3.1 Порядку, затвердженого рішенням Чортківської міської ради №1554, встановлено альтернативу: розрахунок від опосередкованої вартості чи від загальної кошторисної вартості. Верховний Суд у справі №918/1207/24 (п. 54-56) наголосив, що ігнорування місцевого рішення, яке встановлює менший розмір пайової участі, є помилковим. Таким чином, Чортківська міська рада, діючи на засадах справедливості та правової визначеності, застосувала саме ту методику, яка є менш обтяжливою для замовника будівництва.
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
В судовому засіданні прокурор Собків А. М. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. 
Представник позивача Чортківської міської ради - Польний А. В. вважає, що на підставі рішення Верховного Суду від 18 листопада 2025 року підлягає до стягнення загальна сума 631 898,14 гривень, з яких основна вартість пайового внеску – 495 377,60 гривень, три відсотки річних становлять 34 323,56 гривень та інфляційні втрати – 102 196,98 гривень. 
Представника відповідача ОСОБА_1 – адвокат Лукашова О. Є. позовні вимоги визнає частково, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях, погоджується з розрахунком міської ради. 
Вислухавши пояснення прокурора, представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. 
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на підставі дозволу на будівельні роботи від 11.02.2019 № 8, зареєстрованого в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, здійснив будівництво об`єкта «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 . Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом. Блок А.1 черга будівництва». 
Вказане будівництво здійснено на земельній ділянці з кадастровим номером 6125510100:01:013:0037 площею 0.6661 га, цільове призначення: 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дата виникнення права власності 12.02.2018, номер відомостей про речове право 24846759. 
Згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 . Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом. Блок А.1 черга будівництва» відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 відноситься до коду 1122.1 - «Будинки багатоквартирні масової забудови». 
09 червня 2023 року Державною інспекцією архітектури та містобудування України видано сертифікат, клас наслідків (СС2), яким засвідчено відповідність вказаного закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. 
Як вбачається із витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва пайова участь ОСОБА_1 до місцевого бюджету не сплачувалася. Підставою для звільнення від сплати пайової участі вказано пункт 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-IX від 20.09.2019 року. 
Згідно листа № 01-13-1674 від 14.08.2025 та листа № 01-13-1888 від 17.09.2025 Чортківської міської ради вбачається факт несплати відповідачем пайової участі, а також те, що договір пайової участі не укладався.
Щодо вимог про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів пайової участі суд зазначає наступне.
Згідно з нормами частин 1, 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).
Відповідно до статті 1 Закону №3038-VI, замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
У статті 2 цього Закону вказано, що плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно - транспортної інфраструктури.
З метою вирішення спору щодо участі замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту суд має визначити зміст спірних правовідносин, їх нормативне регулювання з наступним встановленням обсягу прав та обов`язків, момент виникнення зобов`язання.
З матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_1 отримав дозвіл на виконання будівельних робіт, а 09 червня 2023 року - сертифікат про готовність об`єкта до експлуатації № ІY122230530660.
Частина 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в редакції на час отримання відповідачем дозволу на виконання будівельних робіт передбачала, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, мав місце обов`язок замовника взяти участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.
Зі змісту частини 2 статті 40 Закону № 123-ХІ у редакції до 01.01.2020 видно, що такий обов`язок пов`язувався з наміром щодо забудови земельної ділянки, а не з початком тієї чи іншої стадії будівництва.
Зі змісту наведених норм також видно, що намір замовника будівництва щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті реалізується у поданні відповідної заяви та отриманні дозволу на виконання будівельних робіт.
Також, нормами статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI (в редакції, що діяла до 01.01.2020 року) визначалося: 
Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.
Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.
У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.
Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.
Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 30 цього Закону.
Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.
У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.
Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.
Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.
Інформація щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та його виконання зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.
Отже, на час отримання дозволу на виконання будівельних робіт (11.02.2019), відповідач, як замовник, мав намір щодо забудови земельної ділянки та був зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Проте він не виконав цього обов`язку. 
1 січня 2020 року набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 року №132-IX (далі -Закон №132-IX), якими з 01.01.2020 року було виключено статтю 40 Закону №3038-VI, яка регулювала пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.
Норми закону №123-ІХ визначили, що з 01.01.2020 у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01.01.2020 року.
Відповідно до статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Отже, при набранні чинності новою нормою права передбачається розповсюдження дії цієї норми на майбутні права і обов`язки, а також на правові наслідки, які хоча й випливають із юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми права, а проте настають після набрання чинності новою нормою права.
Разом з тим, зміна норм права і врегульованих ними суспільних відносин не завжди збігаються. У певних випадках після скасування нормативного акта має місце його застосування компетентними органами до тих відносин, які виникли до втрати ним чинності та продовжують існувати у подальшому. Такі правовідносини є триваючими. За таких умов триваючі правовідносини повинні виникнути під час дії норми права, що їх регулює, та існувати після втрати нею чинності.
Стаття 40 Закону №3038-VI (в редакції, що діяла до 01.01.2020 року) визначала зобов`язання замовника будівництва, який має намір забудови земельної ділянки, шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, де здійснюється будівництво, у строк до прийняття об`єкта в експлуатацію. Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання. Одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію відповідно до частини другої статті 331 ЦК України забудовник стає власником забудованого об`єкта, а тому і правовідносини забудови земельної ділянки припиняються.
Таким чином, з моменту завершення будівництва та прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію правовідносини забудови припиняються, а тому не можна вважати, що на них поширюються положення статті 40 Закону №3038-VI після втрати нею чинності.
Окрім цього, пунктом 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX визначено, що ця норма права застосовується лише до договорів, які підписані до 1 січня 2020 року. У такому випадку правовідносини з оплати участі в інфраструктурі населеного пункту є триваючими та до них можуть застосовуватись положення норми права, що втратила чинність. Якщо ж договори під час дії цієї норми укладено не було, то немає підстав вважати, що такі правовідносини виникли та тривають. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19.
Правилами статті 40 Закону №3038-VI визначався обов`язок участі замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту у передбачених цим Законом випадках який реалізувався шляхом перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для розвитку інфраструктури населеного пункту до прийняття такого об`єкта в експлуатацію, а також обов`язок щодо укладення відповідного договору про пайову участь, положеннями якого мала бути визначеною належна до перерахування сума (розмір пайової участі).
Одночасно, частиною дев`ятою статті 40 Закону №3038-VI було передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.
Відповідно до Закону №132-IX, статтю 40 Закону №3038-VI було виключено з 1 січня 2020 року.
Таким чином, починаючи з 01.01.2020 року передбачений до цього статтею 40 Закону №3038-VI обов`язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту перестав існувати.
Разом з тим, законодавцем під час внесення змін до Закону N3038-VI (шляхом виключення статті 40 вказаного Закону на підставі Закону №132-IX) було чітко встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) (абзац другий пункт 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX у такому розмірі та порядку:
1)розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):
для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;
для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;
2) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва;
3) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію;
4) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту;
5) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.
Отже, у даному випадку, обов`язок відповідача, як замовника будівництва, здійснити оплату пайового внеску у 2020 році визначений безпосередньо приписами пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX.
Таким чином, відображений у зазначених нормах обов`язок пайової участі законодавець запровадив для:
- об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 року не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;
- об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.
У цих двох випадках, враховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.
Системний аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:
- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 року вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020 року;
- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.
Наведене свідчить про те, що норми абзацу першого та другого пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX не перебувають у взаємозв`язку та не є взаємодоповнюючими.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.07.2022 року у справі №910/9548/21.
З матеріалів справи вбачається, що Чортківська міська рада та відповідач ОСОБА_1 договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не укладали. Окрім цього, суд установив, що сплату пайової участі до міського бюджету, в тому числі на виконання вимог Закону №132-IX, відповідач не здійснював.
Натомість у якості підстави для звільнення від сплати пайової участі відповідач вказав норми пункту 13 розділу І Закону №132-IX.
У період з 11.02.2019 року по 09.06.2023 року ОСОБА_1 на підставі дозволу на будівельні роботи від 11.02.2019 року № 8 відповідач здійснив будівництво об`єкта: «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 . Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом. Блок А.1 черга будівництва». 
09 червня 2023 року Державною інспекцією архітектури та містобудування України видано сертифікат, клас наслідків (СС2), яким засвідчено відповідність вказаного закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. 
Отже, враховуючи, що згідно з дозволом на виконання будівельних робіт будівництво об`єкта розпочалося у лютому 2019 року, тобто до набрання чинності Законом №132-ІХ (17.10.2019 року), відповідач зобов`язаний був у період з початку будівельних робіт забудови і до 01.01.2020 року звернутися до Чортківської міської ради із заявою про укладення договору про пайову участь.
Суд звертає увагу, що на час коли згадана вище редакція статті 40 Закону №132-ІХ була чинною відповідач вже мав статус замовника будівництва та намір щодо забудови земельної ділянки, а отже наявний обов`язок відповідача взяти участь у створенні і розвитку інфраструктури міста. 
Однак, ОСОБА_1 ухилився від виконання свого обов`язку, чим порушив норму статті 40 Закону №3038-VI щодо обов`язкової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту, яка на момент початку побудови об`єкта і до 01.01.2020 року була чинною.
Окрім цього, ураховуючи, що будівництво об`єкта розпочалося у лютому 2019 року абзацом другим пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.
Всупереч наведеним вимогам законодавства щодо містобудівної діяльності, відповідач до Чортківської міської ради протягом 10 робочих днів після 01.01.2020 року не звертався, заяву про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва до органу місцевого самоврядування не подавав. Така поведінка з боку відповідача є неправомірною та такою, що порушує права територіальної громади в особі Чортківської міської ради.
Також відповідач, як замовник об`єкта будівництва не дотримався передбаченого Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону №132-IX обов`язку щодо перерахування до місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) у строк до дати прийняття об`єкта в експлуатацію.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду наведеної у постанові від 14.12.2021 року у справі №643/21744/19, у такому випадку належним та ефективним способом захисту є звернення органів місцевого самоврядування (в інтересах якого у цій справі діє прокурор) з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України. Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.07.2022 року у справі №910/9548/21, 13.12.2022 року у справі №910/21307/21, від 07.09.2023 року у справі №916/2709/22.
Окрім цього, суд ураховує позицію наведену у постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №910/9548/21 про те, що для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак які станом на 01.01.2020 року не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01.01.2020 року не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абзацом другим пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Такі висновки Верховного Суду у цій справі відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 року та добросовісно виконав встановлений законом (статтею 40 Закону №3038-VI) обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020 року, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020 року з метою уникнення сплати пайової участі.
Суд зауважує, що невиконання особою положень законодавства не повинно призводити до настання бажаного для неї внаслідок такого невиконання результату у вигляді звільнення від платежу та надавати майнові переваги порівняно із законослухняною особою.
З огляду на такі обставини суд робить висновок, що відповідач був зобов`язаний у 2020 році звернутися до позивача (органу місцевого самоврядування) із заявою про визначення розміру пайової участі стосовно об`єкта будівництва у строк до 10.01.2020 року і до введення об`єкта в експлуатацію у червні 2023 року (09.06.2023 року) сплатити пайові внески. Проте, не сплативши пайову участь до місцевого бюджету попри законодавчо закріплений обов`язок, відповідач таким чином зберіг за собою майно (грошові кошти) за рахунок територіальної громади без достатньої правової підстави. Отже, має місце підтвердження порушення прав за захистом яких подано цей позов.
Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурор довів обов`язок відповідача як замовника будівництва здійснити оплату пайової участі щодо об`єкта будівництва у 2020 році до прийняття його в експлуатацію, що визначено безпосередньо п.4 ч.2 р.ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №132-ІХ.
Невиконання відповідачем законодавчо закріпленого обов`язку щодо сплати пайової участі у зв`язку з будівництвом об`єкта саме до введення об`єкта в експлуатацію надає право на стягнення цих коштів на підставі статті 1212 ЦК України.
Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
В цьому конкретному випадку суд зауважує, що замовник будівництва (відповідач) зобов`язаний перерахувати органу місцевого самоврядування (позивачу) безпідставно збережені грошові кошти пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України. Такі висновки сформульовані також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі №643/21744/19 та Верховного Суду від 20.07.2022 року у справі №910/9548/21.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України).
Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Аналогічні правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17, від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17.
Таким чином, замовник будівництва, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельних ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Щодо визначення розміру даної пайової участі суд зауважує таке.
Зі змісту абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-ІХ видно, що розмір пайової участі для нежитлових будівель та споруд становить 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва, якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом.
Натомість зі змісту пункту 1 частини 2 Перехідних та Прикінцевих положень Закону№132-IX видно, що у випадку коли менший розмір пайової участі був встановлений органом місцевого самоврядування, то застосовується саме такий розмір, який визначений органом місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом. Закон №132-IX набрав чинності 17.10.2019 року.
Для правильного розрахунку розміру пайової участі необхідним є встановлення наявності чинного на час набрання чинності Законом 132-IX (тобто на 17.10.2019 року) рішення органу місцевого самоврядування яким установлено менший розмір пайової участі, ніж розмір визначений нормами абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-ІХ.
Досліджуючи питання визначення розміру пайової участі в даній справі, суд установив, що на час набрання чинності Законом №132-ІХ (17.10.2019 року), було чинним рішення Чортківської міської ради № 1554 від 08.08.2019 «Про внесення змін до рішення міської ради від 21 березня 2019 року № 1425 «Про затвердження Порядку про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чортків».
Згідно з п. 3.1 Порядку №1554, Розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста встановлюється для будівництва:
- 2,5 відсотків від встановленого нормативу, відповідно до п. 7.2., будівництва об`єкта містобудування - для нежитлових будівель та споруда чи загальної кошторисної вартості, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі;
- 2,0 відсотки від встановленого нормативу, відповідно до п. 7.2., будівництва об`єкта містобудування - для житлових будинків чи загальної кошторисної вартості, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі;
- 1,0 відсотки від встановленого нормативу, відповідно до п. 7.2., будівництва об`єкта містобудування - для гаражів чи загальної кошторисної вартості, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі.
Згідно з даними сертифікату про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, загальна кошторисна вартість об`єкта будівництва становить 24 768 880 гривень.
За наведеною у рішенні Чортківської міської ради від 08 серпня 2019 року №1554 категоризацією об`єктів будівництва збудований відповідачем багатоквартирний житловий будинок відноситься до «житлових будинків чи загальної кошторисної вартості, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами залученої площі», для яких передбачено розмір пайової участі 2 % від встановленого нормативу. 
Таким чином, розмір пайової участі, який підлягав до сплати забудовником до місцевого бюджету територіальної громади, з огляду на рішення органу місцевого самоврядування, яке було чинне на час набрання чинності Законом №132-ІХ, становить 495 377,60 гривень (2 %).
Судом встановлено, що такий розмір є меншим, ніж розмір розрахований відповідно до положень абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення Закону №132-ІХ, а тому у цьому спорі має застосовуватись саме такий розмір.
В даному випадку суд зауважує, що законодавець визначив можливість застосування розміру пайової участі затвердженого рішенням органу місцевого самоврядування, вказавши на критерії застосування такого розміру:
- рішення органу місцевого самоврядування яким визначено такий розмір має бути чинним станом на дату набрання чинності Законом №132-ІХ (тобто станом на 17.10.2019 року);
- такий розмір має бути меншим, ніж розмір визначений на підставі норм Закону №132-ІХ.
Встановивши, що станом на початок будівництва, закон передбачав участь замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, відповідач ОСОБА_1 не уклав договір щодо пайової участі, на час завершення будівельних робіт не виконав свого обов`язку щодо сплати пайової участі, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з розрахунку розміру пайової участі у відсотковому відношенні від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, яке затверджене рішенням органу місцевого самоврядування.
Також суд вважає, що на підставі ст. 625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню три відсотки річних в сумі 34 323,56 гривень та інфляційні втрати в сумі 102 196,98 гривень за період з 10.06.2023 по 30.09.2025. 
Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір судового збору за подання позову, який сплачено позивачем, становить 20 197,16 гривень. 
Оскільки позовні вимоги судом задоволено частково, що становить 37,54 % (631 898,14 х 100 : 1 683 096,98), а тому з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить 7 582,01 гривень, решта судового збору покладається на позивача (прокуратуру).
Крім того, позивач сплатив 2 422,40 гривень судового збору за подання апеляційний скарги на ухвалу від 16.10.2025, які підлягають стягненню з відповідача. 
Таким чином, загальний розмір судового збору, який належить стягнути з відповідача на користь Тернопільської обласної прокуратури становить 10 004,41 гривень. 
Керуючись статтями ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,--
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь Чортківської міської ради Тернопільської області (вул. Шевченка, 21 м. Чортків Тернопільської області, код ЄДРПОУ 24636045) грошові кошти в загальній сумі 631 898 (шістсот тридцять одна тисяча вісімсот дев`яносто вісім) гривень 14 копійок, з яких: 495 377 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят сім) гривень 60 копійок грошових коштів пайової участі, 34 323 (тридцять чотири тисячі триста двадцять три) гривні 56 копійок – три відсотки річних, 102 196 (сто дві тисячі сто дев`яносто шість) гривень 98 копійок – інфляційні втрати. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь Тернопільської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910098) 10 004 (десять тисяч чотири) гривні 41 копійка сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/
Згідно з оригіналом
Рішення набрало законної сили «____» _________________ 2026 року.
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2395/25, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію рішення видано «___»_____________________2026 року.

Секретар: