ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/821/25 Головуючий суддя І інстанції Малихін О. О.
Провадження № 22-ц/818/3580/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про позбавлення батьківських прав

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року     м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П., 
за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Нововодолазької селищної ради в особі Олександра Єсіна на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 26 листопада 2025 року, у цивільній справі №630/821/25, за позовом Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення понесених витрат,
в с т а н о в и в :
30 червня 2025 року Виконавчий комітет Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з вимогою позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та співмешканцем ОСОБА_3 . Інший відповідач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_3 . 28 січня 2025 року працівники Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області спільно з працівниками КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» та поліцейським офіцером громади виїжджали за адресою мешкання родини та виявили неналежні умови для проживання та виховання дітей, у зв`язку з чим проведено профілактичну бесіду про ведення здорового способу життя та надані рекомендації створити належні умови для проживання в будинку. 
19 лютого 2025 року до Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області надійшло повідомлення від старости Одринського старостинського округу № 3 Нововодолазької селищної ради про сім`ю ОСОБА_2 та її дітей, що ОСОБА_2 не працює, соціальних виплат не отримує, заробляє тимчасовими підробітками, зловживає алкогольними напоями разом з ОСОБА_3 , і що староста неодноразово проводив профілактичні бесіди щодо недопущення вживання алкогольних напоїв та щодо належного виховання дітей. В подальшому, 24 лютого 2025 року, працівники Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області спільно з працівниками КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» та поліцейським офіцером громади виїхали за адресою місця проживання родини та виявили неналежні умови для проживання малолітніх дітей. Того ж дня дитину ОСОБА_4 було взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. 
Наступного дня, 25 лютого 2025 року, був складений акт обстеження умов проживання, який зафіксовані неналежні умови для проживання дітей в будинку та відсутність достатньої кількості одягу та засобів гігієни для дітей. Тому матері дітей ОСОБА_2 було запропоновано тимчасово влаштувати дитину до патронатної сім`ї строком на три місяці. Після улаштування дітей до патронатної сім`ї працівниками Служби у справах дітей проводились перевірки умов проживання в родині, та було встановлено, що батьки зловживають спиртними напоями. За час перебування дітей в патронатній сім`ї батьки дитини обіцяли винайняти інше житло, влаштуватися на роботу та створити належні умови для проживання, виховання та утримання дітей. Але батьки своєї поведінки не змінили, на профілактичні бесіди не реагують, не проявляють інтересу до дитини, що свідчить про їх ухилення від виконання батьківський обов`язків. До того ж ОСОБА_1 подав письмові пояснення, в яких вказав, що не визнає дитину ОСОБА_6 своєю донькою і просив позбавити його батьківських прав.
Ухвалою від 11 липня 2025 року було відкрито провадження в справі № 630/821/25 та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження; відповідачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був встановлений строк у 15 днів з дня одержання копії ухвали на подання відзиву на позов.
Також, 30 червня 2025 року, Виконавчий комітет Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з вимогою позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та співмешканцем ОСОБА_3 . Але зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 не відоме. 28 січня 2025 року працівники Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області спільно з працівниками КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» та поліцейським офіцером громади виїжджали за адресою мешкання родини та виявили неналежні умови для проживання та виховання дітей, у зв`язку з чим проведено профілактичну бесіду про ведення здорового способу життя та надані рекомендації створити належні умови для проживання в будинку. Надалі, 19 лютого 2025 року до Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області надійшло повідомлення від старости Одринського старостинського округу № 3 Нововодолазької селищної ради про сім`ю ОСОБА_2 та її дітей, що ОСОБА_2 не працює, соціальних виплат не отримує, заробляє тимчасовими підробітками, і що її співмешканець ОСОБА_3 також не працює, та вони вдвох зловживають алкогольними напоями, і що староста неодноразово проводив профілактичні бесіди щодо недопущення вживання алкогольних напоїв та щодо належного виховання дітей. 
24 лютого 2025 року, працівники Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області спільно з працівниками КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» та поліцейським офіцером громади виїхали за адресою місця проживання родини та виявили неналежні умови для проживання малолітніх дітей. Того ж дня дитину ОСОБА_5 було взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Наступного дня, 25 лютого 2025 року, був складений акт обстеження умов проживання, який зафіксовані неналежні умови для проживання дітей в будинку та відсутність достатньої кількості одягу та засобів гігієни для дітей. Тому матері дітей ОСОБА_2 було запропоновано тимчасово влаштувати дитину до патронатної сім`ї строком на три місяці. 
Після улаштування дітей до патронатної сім`ї працівниками Служби у справах дітей проводились перевірки умов проживання в родині, та було встановлено, що батьки зловживають спиртними напоями. За час перебування дітей в патронатній сім`ї батьки дитини обіцяли винайняти інше житло, влаштуватися на роботу та створити належні умови для проживання, виховання та утримання дітей. Але батьки своєї поведінки не змінили, на профілактичні бесіди не реагують, не проявляють інтересу до дитини, що свідчить про їх ухилення від виконання батьківський обов`язків. 
Ухвалою від 11 липня 2025 року справу № 630/821/25 за позовом Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області, про позбавлення батьківських прав було об`єднати в одне провадження зі справою № 630/823/25 за позовом Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області, про позбавлення батьківських прав.
Об`єднаному провадженню присвоєно єдиний унікальний № 630/821/25 (провадження № 2/630/360/25).
Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 26 листопада 2025 року позов  Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області задоволено частково.
Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на користь дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її утримання, починаючи з 30 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відібрано малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав, та передати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області.
Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на користь дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її утримання, починаючи з 30 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відібрано малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав, та передати малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області.
Попереджено ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на користь дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання, починаючи з 30 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на користь дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання, починаючи з 30 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області витрати по оплаті судового збору в розмірі 1514,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області витрати по оплаті судового збору в розмірі 1514,00 грн.
В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.
Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 24 березня 2026 року представника Орган опіки та піклування при Виконавчому комітеті Нововодолазької селищної ради в особі Олександра Єсіна подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення у частині відмови у позбавленні батьківських прав. Стягнути з  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 9084,00 грн.
Вказав, що заперечуючи проти задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, відповідачі не навели аргументів та не надали жодних доказів виконання ними батьківських обов`язків щодо дітей. 
Зазначив, що відповідачка ОСОБА_2 - матір дітей не працює, соціальних виплат не отримує, заробляє тимчасовими підробітками, зловживає алкогольними напоями разом з співмешканцем ОСОБА_3 ..Будинок у якому проживає родина, потребує капітального ремонту. Староста Одринського старостинського округу №3 Машура Д.В. неодноразово проводив профілактичні бесіди щодо недопущення вживання алкогольних напоїв та щодо належного виховання дітей.
Вказав, що під час обстеження умов для проживання дітей було виявлено, що: особисті речі дітей не відповідають їх віку; засоби гігієни в обмеженій кількості; діти сплять в одному ліжку; в будинку стіни мають дірки, а вікна забиті плівкою, для пічного опалення наявний невеликий запас дров, а в кімнатах багато непотрібних речей і лише два спальні місця з брудною білизною.
Зауважив, що за час перебування дітей у патронатній родині батьками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не створено безпечних та комфортних умов для проживання дітей, постійних заробітків батьки не мають, від допомоги у працевлаштуванні відмовляються, ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінилося. До служби у справах дітей батьки не зверталися з питання відвідування та спілкування з дітьми. За ініціативи патронатного вихователя у травні 2025 року відбулася лише одна зустріч батьків та дитини.
Зазначив, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, зловживають алкогольними напоями у присутності дітей, не створюють належних умов для їхнього проживання та розвитку. Під час обстеження встановлено, що умови утримання дітей незадовільні. Поведінка відповідачів по відношенню до дітей є неприпустимою та несе загрозу для їх нормального розвитку.
Вказав, що з батьками неодноразово проводились профілактичні бесіди про недопущення зловживання алкоголем та про необхідність приділяти увагу належному вихованню дітей, однак батьки своєї поведінки не змінили, на профілактичні бесіди не реагують, не проявляють інтересу до дітей, що свідчить про їх ухилення від виконання батьківський обов`язків.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, учасників справи, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, тому позов в частині відібрання дитини підлягає задоволенню.
В частині позбавлення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3  батьківських прав відмовлено, з одночасним попередженням відповідачів про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей.
Також суд вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідачів.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.
Рішення оскаржено в частині позбавлення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3  батьківських прав, тому у іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбу з 28 січня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданим 28 січня 2003 року відділом РАГС Люботинського міського управління юстиції Харківської області.
Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 19 грудня 2013 року Відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області. Але під час судового розгляду відповідач ОСОБА_3 наголосив на тому, що біологічним батьком дитини є саме він.
Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданим 31 травня 2017 року Люботинським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстровані на території м. Люботин, за адресами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 відповідно, а відповідач ОСОБА_3 не має зареєстрованого місця проживання.
Малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою: АДРЕСА_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 і батьком ОСОБА_3 , що підтверджено довідкою, виданою 11 вересня 2024 року в.о. старости Одринського старостинського округу № 3 Кононенко Л.О.
Зазначений житловий будинок за вказаною адресою зареєстрований на праві власності на ім`я сторонньої особи – ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 02 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО Гонтаренко С.Л., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 448372238 від 20 жовтня 2025 року.
Актом обстеження умов проживання від 28 січня 2025 року, проведеним за адресою: АДРЕСА_2 , спеціалістами Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області та участі представників соціальних організацій і поліції, було встановлено, що в будинку за вказаною адресою проживає родина ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і батьком ОСОБА_3 ; в будинку наявні електропостачання, пічне опалення, але запас дров у малій кількості, меблі в кімнатах. В акті також вказано, що родина забезпечена продуктами харчування, в будинку чисто, тепло, речі складені, у дітей в наявності одяг та взуття, гаджет і шкільне приладдя для навчання, засоби гігієни, постільна білизна, але у дітей лише одне ліжко на двох. За результатами обстеження батькам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було рекомендовано відремонтували освітлення в будинку, позбутися старих одягу та іграшок, аби в будинку було більше вільного місця для дітей. Окремо вказано ОСОБА_2 про необхідність в строк до 30 березня 2025 року відновити чинність паспорту, строк дії якого закінчився.
Листом від 19 лютого 2025 року на адресу Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області повідомляв староста Одринського старостинського округу № 3, щодо проживання родини ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , зазначав, що мати дітей ОСОБА_2 ніде не працює, статусу ВПО не має; її співмешканець ОСОБА_3 заробляє тимчасовими підробітками, батьки іноді вживають спиртні напої, але діти навчаються в Староводолазькій ЗОШ онлайн, мають доступ до мережі Інтернет. Разом із тим, староста вказав у своєму листі, що будинок, в якому проживає родина, потребує ремонту, і що з батьками неодноразово проводились профілактичні бесіди про недопущення зловживання алкоголем та про необхідність приділяти увагу належному вихованню дітей.
Спеціалістами Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області та участі представників соціальних організацій і поліції було проведено повторне обстеження умов проживання родини за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт від 24 лютого 2025 року. В акті зазначено, що в умови проживання в будинку здебільшого залишились тими самими, що й на час попереднього обстеження, яке відбулось 28 січня 2025 року, натомість відмічено, що як в будинку, так і на подвір`ї розкидані у великій кількості непотрібні речі.
Наказами начальника Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області № 7 і № 8 від 24 лютого 2025 року, підтверджується, що малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поставлено на облік як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Підставами для цього слугували обставини, повідомлені в поданні Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області від 24 лютого 2025 року, про те, що батьки дітей ОСОБА_2 і ОСОБА_3 неналежно виконують свої батьківські обов`язки, оскільки зловживають алкогольними напоями у присутності дітей, не створюють в будинку для дітей належних умов для проживання та розвитку - діти вдягнені в брудний одяг, не відвідують онлайнуроки. 
Наступного дня, 25 лютого 2025 року, ОСОБА_2 звернулась до Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області із заявою, в якій просила влаштувати її дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до патронатної сім`ї у зв`язку з виникненням складних життєвих обставин.
Через деякий час, спеціалістами Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області та участі представників соціальних організацій і поліції було проведено повторне обстеження умов проживання родини за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт від 04 березня 2025 року. В акті зазначено, що родина ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та їх діти проживають в будинку, в якому стіни мають дірки, а вікна забиті плівкою, для пічного опалення наявний невеликий запас дров, а в кімнатах багато непотрібних речей і лише два спальні місця з брудною білизною. В акті також зазначено, що для дітей в наявності речі, які не відповідають їх віку, а засоби особистої гігієни в обмеженій кількості.
Отже, з актів вбачається, що відповідачі, як батьки дітей, не докладали зусиль для покращення побутових умов для проживання родини та створення сприятливого середовища для зростання дітей.
Рішенням виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області № 85 від 11 березня 2025 року дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було влаштовано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_8 .
Згідно зі ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
12 листопада 2025 року у судовому засіданні були заслухані діти, з метою з`ясування думки дітей при вирішенні даної справи. Діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснили суду, що наразі вони проживають в новій сім`ї, в якій їм все подобається, до них ставляться добре, та для них створені належні умови проживання. Але й з батьками вони проживали добре, однак повертатися до батьків вони не хочуть, бо ті часто пиячили та сварилися між собою, коли перебувати в стані алкогольного сп`яніння.
З наданих пояснень дітей, суд виснує, що батьки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проявляли в побуті поведінку, яка не була сприятливою для виховання дітей, і залишення дітей в такій обстановці може мати небезпечні та негативні наслідки для її життя, здоров`я і морального виховання. В той же час, подані позивачем документи не підтверджують умисне ухиляються ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти, чи жорстоко поводяться з дітьми. З іншого боку, досліджені документи в купі з позицією відповідачів, які в судовому засіданні заперечували проти позбавлення їх батьківських прав, свідчать про їх інтерес до дітей та намагання в силу своїх спроможностей, утримувати дітей та забезпечувати їх потреби.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини встановлені законом.
Так, згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Згідно з пунктами 1, 2 статті 3, статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Для повернення дитини батьки повинні довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини, відпали, а судам необхідно перевіряти доводи сторін щодо наявності інших підстав, передбачених ст. 170 СК України, для відібрання дитини, які можуть свідчити про існування перешкод для повернення дитини її батькам. У протилежному випадку створюватимуться умови для безпідставної передачі дитини її батькам та наступного вирішення питання про повторне її відібрання, що порушуватиме справедливу рівновагу між інтересами батьків та дітей.
Таким чином, за результатами перегляду справи в апеляційному суді колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на виконання ч. 3 ст. 170 СК України не надано суду доказів, які б підтвердили, що відпали причини, які перешкоджали належному вихованню малолітніх дітей та були підставою для відібрання  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, про створення для дітей безпечних умов проживання та їх розвитку.
Малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , де забезпечені належними умовами для проживання, виховання та духовного розвитку, а тому, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність на час вирішення даного спору законних підстав для повернення дітей батькам.
Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , який є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не приймав ніякої участі ані в її утриманні, ані в її вихованні та підготовці до самостійного життя. До того ж, ОСОБА_1 подав до Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області заяву від 26 травня 2025 року, в якій вказав, що не вважає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своєю донькою, та просив позбавити його батьківських прав.
З висновку, затвердженим рішенням виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області № 448 від 05 червня 2025 року, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні їх малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.
Крім того, відповідачі за весь час вилучення у них дітей жодного разу їх не відвідували, на контакт із службою у справах дітей не ідуть. Під час заслуховування думки дітей з`ясовано, що вони не бажають повертатися до батьків.
В судовому засіданні в суді першої інстанції на підставі наданих доказів було встановлено, що відповідачі, як батьки малолітніх дітей неналежно, та у недостатній мірі піклуються про дітей, неналежно виконують батьківські обов`язки, неспроможні забезпечити дітей достатнім харчуванням, доглядом, вихованням та лікуванням. Профілактична робота, яка проводилась з відповідачами працівниками служби у справах дітей, відібрання та передання дітей патронатному вихователю ОСОБА_8 у подальшому не призвела до позитивних змін у їх поведінці та ставленні до виконання батьківських обов`язків.
Відсутність реальної турботи про дітей, про їх життя, здоров`я, лікування, виховання, про підготовку до самостійного життя негативно впливає на їх розвиток та їх долю.
Враховуючи наведені обставини і норми закону, і те, що сім`я є особливо непридатною та неблагонадійною, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такий тимчасовий захід є необхідним для забезпечення найкращих інтересів малолітніх дітей і перебування в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, тому позовні вимоги про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.
Разом з тим, відібрання дитини у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків, яка не є крайнім і незворотним заходом, а вимушені дії, спрямовані на забезпечення найкращих інтересів дітей у безпечному середовищі, в якому можливий їх подальший позитивний та гармонійний розвиток особистості. 
Отже, все залежить від подальшої поведінки батьків, які у разі її позитивної зміни та доведення їх спроможності стабільно виконувати батьківські обов`язки зможуть повернути дітей додому, що в результаті має забезпечити найкращі інтереси дітей у батьківському піклуванні та вихованні. 
З урахуванням того, у матеріалах справи міститься заява матері ОСОБА_2 від 25.02.2025 про тимчасове влаштування її дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до патронатної родини у зв`язку з складними життєвими обставинами (а.с.30). Також нею 21.05.2025 було подано заяву про продовження терміну перебування дітей у патронатній родині у зв`язку з складними життєвими обставинами (а.с.37).

Тобто наразі відповідачі не готові та не виконали всі приписи служби у справах дітей для того, щоб діти повернулися назад у родину.
Як вбачається з поданої позивачем до позовної заяви подано висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області № 449 від 05 червня 2025 року, за яким вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 і ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні їх малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду
від 4 грудня 2024 року у справі № 133/747/23 (провадження № 61-9650св24), судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне – за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька чи матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 3 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Судом з`ясовано, що хоча батьки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проявляли в побуті поведінку, яка не була сприятливою для виховання дітей, і залишення дітей в такій обстановці може мати небезпечні та негативні наслідки для її життя, здоров`я і морального виховання. В той же час, подані позивачем документи не підтверджують умисне ухиляються ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти, чи жорстоко поводяться з дітьми. З іншого боку, досліджені документи в купі з позицією відповідачів, які в судовому засіданні заперечували проти позбавлення їх батьківських прав, свідчать про їх інтерес до дітей та намагання в силу своїх можливостей, утримувати дітей та забезпечувати їх потреби.
Тому застосування запропонованого крайнього заходу впливу до відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не відповідає встановленим під час судового розгляду обставинам.
Матеріали справи не містять доказів, окрім того, що сім`я бралась під соціальний супровід, які саме вчиняла дії держава в особі позивача перед зверненням до суду з цим позовом з метою допомоги  ОСОБА_2 і ОСОБА_3  вийти зі скрутного становища, які соціальні послуги надавала задля збереження цілісності цієї сім`ї.
Таким чином, застосована судом першої інстанції про відібрання дітей від батьків, без позбавлення батьківських прав, оскільки така міра відповідає найкращим інтересам дітей.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Колегія суддів погоджується, що наразі позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не буде ґрунтуватися на суттєвих і достатніх причинах у контексті національного законодавства та практики ЄСПЛ.
Також суд зауважує, що відповідно до частини третьої статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали вихованню дочки, суд за заявами кожного з батьків може ухвалити рішення про повернення їм дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», пункт 49 та рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 47).
Апеляційний суд бере до уваги, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49).
З огляду на встановлені обставини справи щодо поведінки батьків, заходи, які до них застосовувалися раніше, стану здоров`я дитини та умови проживання в будинку з батьками, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенції про права дитини, СК України, апеляційний суд погоджується, що відібрання дітей від батьків судом застосовано в інтересах дітей з метою охорони її здоров`я і моральності, а також нормального розвитку. Отже, таке втручання здійснено згідно з законом і має законну мету – захист інтересів дитини.
Таке втручання здійснено для захисту емоційного здоров`я та моралі малолітньої дитини, тобто відповідає цілям, зазначеним у пункті 2 статті 8 Конвенції.
Демократичне суспільство характеризується плюралізмом, терпимістю, широтою поглядів. Таким чином, держави мають позитивне зобов`язання із забезпечення процедурних гарантій від свавілля як умову обґрунтованості втручання в права, що захищаються статтею 8 Конвенції. Щоб втручання було визнано «необхідним у демократичному суспільстві», воно повинно бути обґрунтовано «гострою соціальною необхідністю». Причини, що наводяться внутрішніми судами для обґрунтування оскаржених заходів, повинні бути достатніми і стосуватися справи.
Відібрання дітей у відповідачів є виправданим і пропорційним, оскільки цього потребували інтереси дітей, поведінка батьків щодо своїх дітей свідчить про ризик неналежного ними її виховання, тому таке втручання є необхідним у демократичному суспільстві і суд першої інстанції діяв у межах своєї дискреції.
Висновки суду про відібрання дитини ґрунтуються на доказах, які належним чином оцінені.
Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Також апеляційний суд зазначає, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей та возз`єднання родини.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про відібрання дітей та стягнення аліментів на їх користь є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Нововодолазької селищної ради в особі Олександра Єсіна–залишити без задоволення.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 26 листопада 2025 року у оскаржуваній частині-залишити без змін.

В іншій частині рішення не оскаржувалось та не переглядалось.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 03 липня 2026 року.
 
Головуючий    В.Б. Яцина 

Судді колегії        Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук