Справа № 161/5817/26 
Провадження № 2/161/4026/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
28 квітня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши у в порядку письмового спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справи в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2021 року було ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що оскільки на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, вона самостійно не може в повній мірі матеріально забезпечувати дитину, яка потребує коштів на утримання, відповідач є військовослужбовцем, має стабільне джерело доходу, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів, та стягувати з відповідача 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 20 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано.
Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно з електронним сайтом Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.
Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2021 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Позивач вказує, що на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, а також зауважує на тому, що відповідач на момент подання позовної заяви офіційно працевлаштований та має постійне джерело доходів.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.
Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України.
Вирішуючи питання про зміну розміру та способу стягнення аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з таких мотивів та положень закону.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч.1ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідача стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, а відтак, позивачка змушена звернутися до суду із вказаним позовом.
Крім того, слід зазначити, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів, проти чого відповідач не заперечив.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Таким чином, відповідач як батько, відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов`язаний брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини.
Як встановлено з матеріалів справи, як на підставу для зміни розміру та способу стягуваних аліментів позивачка вказує, що з часу присудження аліментів істотно зріс прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. 
Позивачем надано довідку з КП ЗСО «Луцький ліцей №18», згідно з якою підтверджується факт навчання сина у ліцеї, участь матері у виховних заходах та батьківських зборах. Батько участі у навчанні та вихованні сина не бере.
Крім цього позивач на підтвердження стану здоров`я дитини надала Висновок ВЛК від 23.02.2026, згідно з яким у ОСОБА_3 наявне порушення зору: гіперметропічний астигматизм. Водночас матеріали справи не містять відомостей про вартість корекції зору та не підтверджують фактичне понесення витрат, чи необхідність постійних значних витрат.
Судом також дослідженні квитанції з оплати продуктів харчування, розваг, іграшок, ліків, гуртків, канцтоварів за період 2025 - лютий 2026 року. 
З перевірених судом відомостей Державного реєстру фізичних осіб платників податків, відповідач у починаючи з лютого 2026 року отримує дохід як військовослужбовець. Сума виплат за лютий становить – 16 979,43 грн. 
Також позивачем надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01 березня 2026 року становить 163451,61 грн.
Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.
Проте враховуючи вимоги ст. 179 Сімейного кодексу України, кошти, отримані на утримання дитини, є її власністю і мають витрачатися виключно в інтересах дитини, вимоги ст. 141 СК України про рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, судом встановлено, що протягом усього періоду стягнення аліментів на утримання спільної дитини сторін, позивач сплачує їх регулярно та не допускав прострочень, що свідчить про добросовісне виконання ним обов`язку по утриманню старшої дитини, не зважаючи на зміни сімейного стану.
Інших обставин, що мають істотне значення та мають враховуватися під час присудження аліментів, суд не вбачає.
Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
За таких обставин, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи, що наведені позивачем обставини та подані на їх підтвердження докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини в частці у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про зміну способу стягнення аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Такий розмір аліментів буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини.
З врахуванням ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1331,20 грн. судового збору, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 280 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів – задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2021 року у справі №161/4906/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частці у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про зміну способу стягнення аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення суду складено та підписано 28.04.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області       Людмила ПРИСЯЖНЮК