КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 755/17980/25
номер провадження: 33/824/2058/2026
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Александрова Дмитра Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Александрова Дмитра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що з відеозапису з нагрудної камери №476225 поліцейського убачається, що транспортний засіб з чорними номерними знаками був зупинений у нічний час, а ОСОБА_1 від початку заперечував вживання алкоголю цього дня та погодився пройти огляд на місці із застосуванням спеціального технічного засобу. Огляд на місці з використанням приладу «Драгер» проводився близько 01 год 43 хв. і ОСОБА_1 чітко висловив незгоду з результатом огляду на місці та погодився пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, що є підставою для направлення та забезпечення огляду у закладі охорони здоров`я.
Вказує, що після висловленої незгоди з результатом і згоди на медичний огляд працівники поліції не забезпечили негайного доставлення особи до закладу охорони здоров`я. Натомість, на відео зафіксовано істотний проміжок часу, коли комунікація з ОСОБА_1 відбувалась поза полем відеозапису, а камера тривалий час відображає салон службового автомобіля (орієнтовно 01:57 - 02:27). За цей же проміжок на місце події прибув інший екіпаж, заявлена мета - для забезпечення доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. При цьому відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, який фактично спілкувався з ОСОБА_1 та істотно вплинув на зміну волевиявлення ОСОБА_1 щодо медичного огляду, до матеріалів справи не долучено. Зафіксована в матеріалах фрагментарність відео з іншої камери №476661 не усуває цієї прогалини, оскільки не відтворює повної картини обставин, що передували появі у документах відміток про начебто згоду ОСОБА_1 з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу.
Посилається на те, що незгода з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу не є нейтральною обставиною і не може тягнути за собою подальше оформлення матеріалів нібито така незгода відсутня. Наявність оформленого направлення у справі підтверджує, що ситуація перейшла у стадію забезпечення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, а тому виник обов`язок діяти за процедурою направлення і фактичного забезпечення огляду у закладі охорони здоров`я у встановлений строк. Регулювання цієї процедури здійснюється, зокрема, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок №1103), яким визначено порядок направлення та проведення огляду у закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатом огляду на місці та встановлює часові рамки для такого огляду. Окремо підлягає оцінці обставина, що у направленні зазначено про направлення та доставлення водія до закладу охорони здоров`я, однак фактичного доставлення не відбулося. За таких умов направлення не може перетворюватися на декларативний документ, який не спричиняє жодних процесуальних наслідків. Навпаки, розрив між оформленням направлення і відсутністю фактичного огляду в закладі охорони здоров`я є істотним дефектом процедури, який впливає на допустимість результатів огляду на місці як ключового доказу.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. В той же час його захисник - адвокат Александров Д.О. вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
Положеннями ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР) встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.
Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, які містять:
протокол про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №431493 від 23 серпня 2025 року, яким встановлено, що 23 серпня 2025 року о 01 год 34 хв. за адресою: місто Київ, вул. Івана Миколайчука, 1-А, міст Патона, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», прилад ARJL-0310, тест номер 6032, результат огляду позитивний 1,37‰, чим порушив п.2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1-2);
- роздруківка тесту на алкоголь «Drager Alcotest 6820», прилад № ARJL-0310, принтер №ARJK-0455, тест №6032, згідно якого результат тестування ОСОБА_1 становить 1,37‰. Цей результат тесту ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом (а.с.1-2);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано вказані вище результати алкотестера «Drager Alcotest 6820», прилад №ARJL-0310 - 1,37‰, а також факт згоди ОСОБА_1 з такими результатами (а.с.3);
- направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 серпня 2025 року (а.с.4);
- відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, відповідно до яких зафіксовано викладені в протоколі обставини (а.с.7).
У рішеннях ЄСПЛ «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Апеляційний суд враховує, що обставини фабули адміністративного правопорушення, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та норма інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, узгоджуються із дослідженими судом апеляційної інстанції відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 23 серпня 2025 року за участю ОСОБА_1 , та долученими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №431493 від 23 серпня 2025 року доказами, які містяться в матеріалах справи.
Так, з переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які запропонували водію показати перепустку на рух у комендантську годину. У ОСОБА_1 такого дозволу не було, він чекав інформації від пасажира. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 у працівника поліції виникли підозри щодо перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відчуває різкий запах алкоголю. На запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що сьогодні алкоголь не вживав, а особа, яка перебувала на пасажирському сидінні, повідомила, що це він вживав алкоголь. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер». При цьому ОСОБА_1 , не одразу погодившись, сказав, що можливо буде 0,30‰, так як він пив до 2 години дня, та надав згоду (01 год 40 хв. відеозапису). Згідно із результатом тестування 1,37‰ (1 год 43 хв. відеозапису). Працівники поліції роздрукували талон та склали акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 був здивований таким великим вмістом алкоголю та не визнав результат тесту. При цьому він попросив працівників поліції не складати протокол та запитав у них чи можна вирішити це питання. Працівники поліції йому декілька разів повідомили, що ведеться відеофіксація їх розмови. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати до лікаря, на що він погодився. У цей час ОСОБА_1 повідомив, що він є водієм військовослужбовцем, але не надав поліцейським документів на підтвердження цих обставин. Також ОСОБА_1 сказав, що він на вахті, везе техніка. Пасажир автомобіля повідомив працівникам поліції, що він на службі, а ОСОБА_1 везе його як водій, та не заперечував, що відчував від ОСОБА_1 запах алкоголю, але хотів щоб поліцейські не складали протокол за ст.130 КУпАП.
Також з відеозапису слідує, що у подальшому ОСОБА_1 показав свої документи в «Дії» та сказав, що військового квитка у нього не має, командира викликати не потрібно. Під час з`ясування працівниками поліції необхідності евакуювання автомобіля чи передачі його тверезому водію, ОСОБА_1 попросив не евакуйовувати автомобіль. У подальшому ОСОБА_1 , знаходячись біля автомобіля працівників поліції, повідомив їм, що його не потрібно везти до лікаря (01 год 52 хв. відеозапису) та на запитання працівників поліції чи визнає він результати, ОСОБА_1 повідомив, що погоджується з результатом дослідження. Після цього працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснили йому права та ознайомили із складеним протоколом, який ОСОБА_1 підписав.
Враховуючи наведені обставини та, приймаючи до уваги, що після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_1 без заперечень поставив свій підпис на роздруківці тесту на алкоголь «Drager Alcotest 6820» (а.с.1) та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23 серпня 2025 року (а.с.3), тобто, погодився з позитивним результатом тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу, яким підтверджено, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і на підставі цього поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №431493 від 23 серпня 2025 року про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 а) ПДР, який ОСОБА_1 підписав без зауважень, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи захисника про те, що на відеозаписі не відображені обставини спонукання ОСОБА_1 працівниками поліції до погодження з результатами позитивного тесту на стан сп`яніння, то вони не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки стороною захисту не надано доказів того, що працівники поліції вчиняли відносно ОСОБА_1 психологічний тиск з метою примусити його погодитися з результатом тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу і таких доказів матеріали справи не містять.
При цьому апеляційний суд враховує, що вказані вище відеозаписи з нагрудних камер двох працівників поліції, які наявні в матеріалах справи, є безперервними, зокрема, з моменту проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою спеціального технічного засобу, його незгодою із показником (01 год 43 хв. відеозапису) та в подальшому висловленою ОСОБА_1 відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та згодою з результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (01 год 52 хв. відеозапису).
Доводи апеляційної скарги про те, що у даному випадку незгода з результатом огляду на місці не може тягнути за собою подальше оформлення матеріалів, апеляційний суд відхиляє з таких підстав.
Відповідно до ч.ч.2 і 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, Порядком № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Згідно з положеннями пунктів 3, 6 Порядку № 1103, огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Аналогічні положення містять пункти 6 та 7 розділу I Інструкції № 1452/735, відповідно до яких огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.
Отже за змістом наведених вище нормативних актів, у випадку відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловленої чіткої незгоди з його результатами, водій підлягає обов`язковому направленню поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Як зазначалося вище, з переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер поліцейських чітко вбачається, що ОСОБА_1 відразу після проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу спочатку не погодився із показниками приладу «Drager Alcotest 6820», однак в подальшому ОСОБА_1 повідомив, що до лікаря-нарколога їхати не потрібно, оскільки він визнає результати позитивного тесту на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу.
Також про згоду ОСОБА_1 із результатом тесту на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу свідчить його підпис на роздруківці тесту на алкоголь «Drager Alcotest 6820» та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23 серпня 2025 року.
Оскільки ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився проїхати до закладу охорони здоров`я з метою огляду на стан сп`яніння та без зауважень підписав роздруківку тесту на алкоголь «Drager Alcotest 6820» та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23 серпня 2025 року, то апеляційний суд вважає, що у поліцейського не було правових підстав для обов`язкового направлення ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 , не погоджуючись з результатами медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», не був позбавлений можливості пройти за самозверненням огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, якому надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, або замовити проведення токсикологічної експертизи щодо наявності у своєму біологічному середовищі алкогольних речовин, однак зазначеною можливістю не скористався.
У даному випадку доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №431493 від 23 серпня 2025 року складений поліцейським з порушенням процедури, оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатами проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому вважає, що ОСОБА_1 мав бути доставлений працівниками поліції до закладку охорони здоров`я з метою відповідного огляду, суд апеляційної інстанції розцінює як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не ґрунтуються на матеріалах справи.
Окрім того апеляційний суд критично оцінює доводи захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП мав бути підданий огляду лише посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, оскільки відповідно до глави 13-Б КУпАП, присутність працівників Військової служби правопорядку у Збройних силах України є обов`язковою лише при складенні матеріалів про військові адміністративні правопорушення.
Так, за змістом ст.266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Відповідно до ч.3 ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Як було встановлено вище, у даному випадку ОСОБА_1 був зупинений 23 серпня 2025 року о 01 год 34 хв. в місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території будь-якої військової частини. Доказів того, що він керував транспортним засобом поза військовою частиною за наказом відповідного командира, не надано. Також не надано відповідних доказів про те, що на час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , він перебував у відрядженні. 
При цьому огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`ягніння, проводиться на підставі ст.266 КУпАП.
У ч.2 ст.266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.
Відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Отже в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення, є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст.266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.
Інших, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 рокує законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргуадвоката Александрова Дмитра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.М.Верланов