Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
Єдиний унікальний номер №943/2169/25 
Провадження №2/943/448/2026 

15 травня 2026 року м.Буськ
Буський районний суд Львівської області
в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М. 
при секретарі Пирка В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, -

встановив:
ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що має право на спадщину за законом в порядку спадкової трансмісії після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею0,60 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,1829 га, земельна ділянка площею 0,1218 га, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Вербляни Золочівського району Львівської області, які за життя належали бабці (матері батька) ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка є спадкоємцем до даного спадкового майна, здійснює постійний догляд та несе витрати по утриманню спадкового майна, фактично частково прийняла спадщину, після смерті батька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченим приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Г.В. від 11.10.2023 року, спадкова справа заведена за № 10/2022. Однак не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки звернулася до нотаріуса, проте було відмовлено у видачі правовстановлюючих документів на вищевказане майно, оскільки бабця ОСОБА_4 за життя земельну ділянку не приватизувала, а отримала рішення про передачу її у безплатну приватизацію земельної ділянки, оскільки розпочала процедуру приватизації, однак не встигла належним чином зареєструвати право власності. Спадкоємцем після смерті бабці ОСОБА_4 був син ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , але юридично спадщину на вищевказане майно оформити не встиг. Тому просить суд визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки.
Позивачка до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.
Представник відповідача, за викликом суду, не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи у їх відсутності, пояснень, заперечень, відзив на позов, не подав.
За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали даної справи, матеріали справи 440/1501/18, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Свідоцтвом Серії НОМЕР_1 , виданим Боложинівською сільською радою Буського району Львівської області від 03.09.2007 року, підтверджується факт смерті бабці позивачки ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис № 15.
Після смерті останньої залишилось спадкове майно, що складається із права на завершення приватизації та реєстрації права власності земельної ділянки загальною площею0,60 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,1829 га кадастровий номер 4620681200:24:001:0020,земельна ділянка площею 0,1218 га кадастровий номер 4620681200:24:004:0045, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Вербляни Золочівського району Львівської області.
Належність земельної ділянки площею 0,60 га за ОСОБА_4 , підтверджується Архівним витягом виданим Золочівською РДА Львівської області № Ш/2-932 від 29.11.2024 року на підставі ухвали Боложинівської сільської ради народних депутатів Буського району Львівської області від 23.03.1994 року про приватизацію земельних ділянок, що знаходяться у користуванні громадян Боложинівської сільської ради народних депутатів, яким ухвалено передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,60 га., для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Вербляни Золочівського району Львівської області.
Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7401014612025 від 03.10.2025 року, земельна ділянка площею 0,1829 га має кадастровий номер 4620681200:24:001:0020, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Вербляни Золочівського району Львівської області.
Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0501156632025 від 07.10.2025 року, земельна ділянка площею 0,1218 га має кадастровий номер 4620681200:24:004:0045, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Вербляни Золочівського району Львівської області.
Така і входить до складу спадщини.
Відповідно до довідки № 353 від 27.10.2025 року, виданої Боложинівським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті була зареєстрована і постійно проживала в АДРЕСА_1 і на час смерті разом з нею проживав син ОСОБА_3 , отже вважається таким, що прийняв спадщину. Однак за життя не встиг оформити прийняття даної спадщини. 
Право на спадщину після смерті ОСОБА_4 мав син, ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом, згідно ст. 1261 ЦК України. 
Судом встановлено, що син спадкодавиці, ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , однак за життя, юридично не оформив прийняття такої спадщини.
Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , видане Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), від 03.05.2022 року, підтверджується факт смерті батька позивачки ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 205.
ОСОБА_4 доводиться матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане 26.04.1960 року, про що зроблено актовий запис № 17. 
Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. 
Позивачка має право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, згідно ст. 1261 ЦК України. 
Позивачка ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 видане 27.11.1986 року, про що зроблено актовий запис № 146 та спадкоємцем першої черги по закону, згідно ст. 1261 ЦК України.
З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , актовий запис № 86, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області від 10.11.2012 року, підтверджується факт, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Згідно ст.1268 ЦК України вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном.
Суд приходить до переконання, щопозивачка фактично частково прийняла спадщину, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном після смерті батька ОСОБА_3 , в порядку спадкової трансмісії, а саме на земельну ділянку, яка належала на праві власності бабці ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченим приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Г.В. від 11.10.2023 року, спадкова справа заведена за № 10/2022.
Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.
Відповідно до ст. 131 Земельного кодексу України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: ??цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; ??свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1, 2 ст. 126 3К України).
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками землекористувачами; одержання у становленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 3К України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім?я спадкоємця.
На підставі абз. 2 п. і розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх
(пункт 1 розділу Х доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 року № 509-VI).
Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.
Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України).
В пункті 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз?яснено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім?я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. 
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261,1268, 1276 ЦК України, суд -

ухвалив :

Позов задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , що проживає в АДРЕСА_2 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України « Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку загальною площею0,60 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,1829 га кадастровий номер 4620681200:24:001:0020,земельна ділянка площею 0,1218 га кадастровий номер 4620681200:24:004:0045, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Вербляни Золочівського району Львівської області, які належали на праві власності бабці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкової трансмісії, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. 

Суддя: Б. М. Журибіда