Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/345/26 
Провадження № 2/936/151/2026

30.04.2026     селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - cудді Павлюка С.С. 
при секретарі - Щербей А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд через свого представника адвоката Повідайчика В.І. із позовом до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.08.2021 рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області у справі №936/597/21 розірвано шлюб між ОСОБА_3 - позивачем у справі та ОСОБА_4 - відповідачем. У сторін є неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу відповідач не ніс жодних витрат на утримання дитини і у зв`язку з цим позивачка звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. 27.07.2021 Воловецьким районним судом Закарпатської області видано судовий наказ у справі №936/598/21, яким з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 присуджено аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з 01.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ був пред`явлений до виконання до Свалявського відділу ДВС. Проте відповідач ухиляється від сплати аліментів про що свідчить довідка - розрахунок від 02.03.2026 за №1259/19.5-37/10388, заборгованість зі сплати аліментів становить 147628 гривень. Позивачка була змушена виїхати за кордон для того щоб мати можливість заробляти кошти і утримувати дитину. Зараз вона працює, перебуває за кордоном, але її заробітку не вистачає, щоб утримувати дитину. Позивачка змушена піклуватись про дитину самостійно: утримувати матеріально, дбати про стан її здоров`я, займатись розвитком, вихованням і навчанням дитини тощо. Відповідач не бажає брати участь як в утриманні дитини так і в її навчанні й вихованні, не бажає піклуватись про неї. Позивачка отримує заробітну плату більше 40 тис грн. Більше половини свого заробітку, що складає близько 20 тис грн, позивачка витрачає на утримання й матеріальне забезпечення дитини. Проте й цього недостатньо для її нормального матеріального забезпечення за кордоном. Відтак сплата відповідачем аліментів на утримання дитини у розмірі 2 943,0 грн є недостатньою і несправедливою, тому позивач збільшити розмір аліментів, який би хоч трошки покращив матеріальне становище дитини, був би справедливим у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу). 12.05.2025 ОСОБА_3 одружилася та внаслідок одруження змінила прізвище на ОСОБА_3 . З липня 2021 та по теперішній час відповідач не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не вживає заходів щодо створення належних умов для розвитку її природних здібностей, та підготовки її до самостійного життя та праці, тобто не виконує батьківських обов`язків. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться її життям, не відвідував і не відвідує її вдома. Жодного разу відповідач не приводив дочку в садочок, не забирав її після занять, не проявляв цікавості щодо її розвитку та успішності.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з?явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справ у його відсутності.
Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, ознайомившись із змістом Висновку органу опіки та піклування при Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, суд вирішив наступне. 
Судом встановлено, що сторони по справі є батьками:  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні.
Як вбачається із рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.08.2021 у справі №936/597/21, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - розірвано.
Згідно свідоцтва про одруження, 12.05.2025 ОСОБА_3 внаслідок одруження змінила прізвище на ОСОБА_3 .
27.07.2021 Воловецьким районним судом Закарпатської області видано судовий наказ у справі №936/598/21, яким з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 присуджено аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з 01.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ був пред`явлений до виконання до Свалявського відділу ДВС. 
Проте, як вбачається із довідки-розрахунок від 02.03.2026 за №1259/19.5-37/10388 відповідач ухиляється від сплати аліментів, заборгованість зі сплати аліментів становить 147628 гривень.
Постановою про накладення штрафу у ВП №67713209 від 26.02.2026, головним державним виконавцем Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачіввському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Раточка О.Ю., у зв?язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої боржника  ОСОБА_7 перевищує суму відповідних платежів за один рік, на останнього накладено штраф на користь стягувача у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 18227,20 грн. 
Як вбачається із довідки за №11 від 23.02.2026 виданої Верб?язькою гімназією Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району,  ОСОБА_8 , батько  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за весь час відвідування останньою навчального закладу, її не відвідував, в садочок не приводив та не заберав, участі у батьківських зборах не примав. 
У своєму висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району вважає доцільним позбавити відповідача   ОСОБА_10  батьківських прав відносно малолітньої дочки  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами статті 155 Сімейного кодексу України.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені до вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини; жорстоко поводяться з дитиною.
Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 Постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При ухвалені рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України», де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (п. 48).
Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач життям дитини не цікавиться, втратив з нею зв`язок, не виконує покладені на нього обов`язки по піклуванню про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, жодного інтересу до її життя не проявляє.
При цьому, суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, проявляє повну байдужість до подальшої долі та життя своєї дитини, що можна кваліфікувати як свідомо обрану ним винну поведінку у формі бездіяльності, внаслідок якої він повністю самоусунувся від виконання таких обов`язків, покладених на нього законом та нормами суспільної моралі.
Доказів наявності будь-яких поважних причин, які б унеможливлювали виконання ним свого батьківського обв`язку по відношенню до дитини відповідач не надав, матеріали справи таких доказів не містять.
У постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 в справі №755/3644/19, від 23.06.2021 в справі № 953/17837/19.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову, що в даному випадку сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дитини та не порушуватиме баланс між її правами та інтересами та правами відповідача як батька.
Одночасно слід зазначити, що при перегляді судових рішень про задоволення позову про позбавлення батьківських прав по справі № 459/3411/18 Верховний Суд роз`яснив, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. При цьому суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Отже, виходячи з наведеного позовна заява про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.
Щодо збільшення розміру аліментів.
Станом на даний час з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 присуджено аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з 01.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ був пред`явлений до виконання до Свалявського відділу ДВС. Проте відповідач ухиляється від сплати аліментів про що свідчить довідка-розрахунок від 02.03.2026 №1259/19.5-37/10388, заборгованість зі сплати аліментів становить 147628 гривень.
Разом з тим, слід врахувати динаміку прожиткового мінімуму відповідного віку дитини то матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче, що відповідає дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду.
Отже, відповідач  ОСОБА_4 є працездатним та здоровим чоловіком, який має можливість та обов`язок утримувати власну неповнолітню дитину, на належному матеріальному рівні.
Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Власне недостатність у матері коштів на утримання дитини сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача відповідачем не спростовані.
Проаналізувавши надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію позивача та відповідача, враховуючи в першу чергу якнайкраще забезпечення інтересів дитини та те, що дитина сторін проживає разом із позивачем і остання апріорі несе більші витрати на утримання дитини та необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню.
Сукупність досліджених доказів, їх оцінка переконують суд, що не дивлячись на ту обставину, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою яка може бути застосована до батьків, виходячи в першу чергу із інтересів самих дітей суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача та збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню.
Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем та її представником не заявлено.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Збільшити розмір присуджених наказом Воловецького районного суду Закарпатської області від 27 липня 2021 року по справі №936/598/21 аліментів та щомісячно стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі одної третьої всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.
Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;
третя особа: служба у справах дітей Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району, місце знаходження: вул. Центральна, 114, с. Н.Ворота Мукачівський район.

Повний текст рішення виготовлено 05.05.2026.

Суддя Павлюк С.С.