ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року  Справа № 918/1040/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Павлюк І.Ю. 

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:
ТОВ "З.О.І. СПІРІТ" - Блащук Т.В., Пономарьова Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "З.О.І. СПІРІТ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 09.12.25 суддею Горплюком А.М. у м.Рівному, повний текст складено 12.12.26 у справі № 918/1040/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "З.О.І. СПІРІТ"
до Відкритого акціонерного товариства "Рівненська авіакомпанія "Універсал - Авіа"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.12.2025 у справі №918/1040/21 заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання вимог кредитора - задоволено повністю. Визнано грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7, код ЄДРПОУ 21084076) до Відкритого акціонерного товариства "Рівненська авіакомпанія "Універсал - Авіа" (35360, Рівненська область, с. Велика Омеляна, вул. Авіаторів, 1, код ЄДРПОУ 13987597) з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі: - 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору - перша черга реєстру вимог кредиторів; - 2 707 325,30 грн (два мільйони сімсот сім тисяч триста двадцять п`ять гривень 30 копійок) капіталізованих платежів - друга черга реєстру вимог кредиторів. Заяву ліквідатора Нікітенка Микити Олександровича про припинення повноважень ліквідатора ВАТ "Рівненська авіакомпанія "Універсал - Авіа" відкладено на "15" січня 2026 р. на 14:00 год. Повторно зобов`язано арбітражного керуючого Нікітенка Микиту Олександровича скликати комітет кредиторів банкрута для вирішення питання визначення кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у справі № 918/1040/21 з наданням суду відповідного протокольного рішення.
Не погоджуючись з винесеною судом першої інстанції ухвалою від 09.12.2025 у справі №918/1040/21 Товариство з обмеженою відповідальністю "З.О.І. СПІРІТ" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Рівненської області від 09.12.2025 по справі №918/1040/21, скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09.12.2025 року у справі № 918/1040/21 в частині визнання грошових вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Відкритого акціонерного товариства "Рівненська авіакомпанія "Універсал-Авіа" з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі: - 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору - перша черга реєстру вимог кредиторів; - 2 707 325,30 грн (два мільйони сімсот сім тисяч триста двадцять п`ять гривень 30 копійок) капіталізованих платежів - друга черга реєстру вимог кредиторів. Ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання грошових вимог до боржника – відмовити повністю.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду № 918/1040/21/457/26 від 28.01.2026 витребувано матеріали справи з Господарського суду Рівненської області. 05.02.2026 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи .
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.26 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "З.О.І. СПІРІТ" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Рівненської області від 09.12.2025 у справі №918/1040/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "З.О.І. СПІРІТ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09.12.2025 у справі № 918/1040/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на "03" березня 2026 р. об 15:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 1.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.26 виправлено описку у пункті 3 резолютивної частини ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 із зазначенням правильної дати розгляду апеляційної скарги у справі № 918/1040/21: "Розгляд апеляційної скарги призначити на "10" березня 2026 р. об 15:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №1".
09.03.26 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "З.О.І. СПІРІТ" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.
09.03.26 через підсистему "Електронний суд" від ГУ ПФУ у Рівненській області до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Кредитор просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.
10.03.26 у судове засідання учасники справи № 918/104/21 не з`явилися. Про дату та час проведення судового засідання належним чином повідомлені.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.26 відкладено розгляд апеляційної скарги на "31" березня 2026 р. об 15:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №1.
17.03.26 від ГУ ПФУ у Рівненській області через підсистему "Електронний суд" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі.
31.03.26 судове засідання не було проведено у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Тимошенко О.М., про що складено довідку про неможливість проведення судового засідання по справі № 918/1040/21.
06.04.26 ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.04.26 розгляд апеляційної скарги призначено на 23.04.26 о 15:30 год.
23.04.26 у судове засідання з`явились представники ТОВ "З.О.І. СПІРІТ" - Блащук Т.В., Пономарьова Г.П.. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Представники апелянта надали свої усні пояснення з приводу апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КУзПБ в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Аеровіз" звернулося в Господарський суд Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Рівненська авіакомпанія "Універсал - Авіа".
Постановою суду від 05.10.2023, зокрема, затверджено звіт про роботу розпорядника майна Нікітенка Микити Олександровича, припинено процедуру розпорядження майном Відкритого акціонерного товариства "Рівненська авіакомпанія "Універсал - Авіа", припинено повноваження розпорядника майна, визнано банкрутом Відкрите акціонерне товариство "Рівненська авіакомпанія "Універсал - Авіа", відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Нікітенка Микиту Олександровича, підприємницьку діяльність банкрута завершено, встановлено, що строк виконання всіх грошових зобов`язань вважати таким, що настав 05.10.2023.
07.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшла заява про визнання вимог кредитора по капіталізованих платежах до боржника в розмірі 2 707 325,30 грн.
Заява Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області мотивована тим, що з 01.01.2023 виконання функцій страховика за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням передано Пенсійному фонду України. 25.05.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за номером 1006081120053013466 про припинення юридичної особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області у результаті реорганізації. Уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.
Потерпілі, що перебувають на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримують щомісячну страхову виплату у зв`язку із нещасними випадками, що стались у страхувальника - Відкритого акціонерного товариства "Рівненська авіакомпанія "Універсал - Авіа" є:
- ОСОБА_1 , згідно з випискою МСЕК від 04.05.1978 серія №472 має втрату працездатності 60% та 3 групу інвалідності. Враховуючи, що ОСОБА_1 отримує страхову виплату у розмірі 4 258,06 грн, то розрахунок проведено наступним чином: 4 258,06 х 6,19 х 12 = 316 288,70 грн, де 4 258,06 грн - щомісячна страхова виплата; 12 - місяці, що становлять рік життя, 6,19 - очікувана тривалість життя.
- ОСОБА_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує щомісячну страхову виплату у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_3 у зв`язку із нещасним випадком, що стався у страхувальника. Враховуючи, що ОСОБА_2 отримує страхову виплату у розмірі 8 428,64 грн, то розрахунок проведено наступним чином: 8 428,64 х 23,64 х 12 = 2 391 036,60 грн де 8 428,64 грн - щомісячна страхова виплата; 12 - місяці, що становлять рік життя, 23,64 - очікувана тривалість життя.
Відтак, враховуючи приписи статті 60 КУзПБ Головне управління з метою захисту інтересів Фонду звернувся із заявою до суду про включення до реєстру вимог кредиторів загальну суму заборгованості по капіталізованих платежах 2 707 325,30 грн.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.12.25 заяву ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання вимог кредитора - задоволено повністю. Визнано грошові вимоги ГУ ПФУ в Рівненській області до ВАТ "Рівненська авіакомпанія "Універсал - Авіа" з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі: - 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору - перша черга реєстру вимог кредиторів; - 2 707 325,30 грн (два мільйони сімсот сім тисяч триста двадцять п`ять гривень 30 копійок) капіталізованих платежів - друга черга реєстру вимог кредиторів.
Мотивуючи оскаржуване судове рішення, місцевий господарський суд встановив, що після законодавчих змін з 01.01.2023 Пенсійний фонд України є правонаступником Фонду соціального страхування та уповноваженим органом у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а відтак наділений правом заявляти вимоги щодо відшкодування витрат на страхові виплати потерпілим у справах про банкрутство. Із огляду на те, що у зв`язку з нещасним випадком на виробництві потерпілим (та особам, які мають право на виплати) призначено щомісячні страхові виплати, а страхувальник (боржник) підлягає ліквідації у процедурі банкрутства, суд дійшов висновку про обов`язок капіталізації відповідних платежів на підставі статті 1205 ЦК України, положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Порядку капіталізації платежів до Пенсійного фонду України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 986 від 04.12.2019. 
Суд також виходив з того, що у ліквідаційній процедурі строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав, а тому майбутні періодичні виплати підлягають перерахунку у вигляді капіталізованої суми, розрахованої з урахуванням щомісячних виплат та очікуваної тривалості життя потерпілих. 
Дослідивши надані розрахунки та підтвердні документи (акти нещасного випадку, постанови про призначення виплат, розрахунок капіталізації), суд дійшов висновку, що заявлена сума 2 707 325,30 грн є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами та визнаною ліквідатором. Враховуючи правову природу таких вимог як зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, суд відніс їх до другої черги задоволення, відповідно до статті 64 КУзПБ, та включив до реєстру вимог кредиторів, а також визнав витрати зі сплати судового збору.
Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою від 09.12.2025 у справі №918/1040/21 ТОВ "З.О.І. СПІРІТ" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Апелянт не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, оскільки:
- місцевий господарський суд неправильно визначив правову природу вимог ГУ ПФУ у Рівненській області, безпідставно віднісши їх до поточних, тоді як такі вимоги виникли ще у 2000 році у зв`язку з нещасним випадком і такі вимоги є конкурсними, а отже мали бути заявлені у встановлений 30-денний строк, який ГУ ПФУ у Рівненській області пропущено, попри те що він був обізнаний про провадження у справі ще з 2022 року;
- суд першої інстанції порушив принцип змагальності та рівності сторін, оскільки апелянт не був повідомлений про подання відповідної заяви та був позбавлений можливості подати заперечення;
- у ГУ ПФУ у Рівненській області відсутні правові підстави стверджувати, що у боржника виник обов`язок відшкодовувати шкоду, оскільки авіаційна подія сталася поза межами виконання працівниками трудових обов`язків, що виключає застосування норм цивільного законодавства про відповідальність роботодавця та, відповідно, можливість капіталізації платежів;
- кредиторські вимоги не були заявлені ГУ ПФУ у Рівненській області у попередній справі про банкрутство ВАТ "Рівненська авіакомпанія "Універсал-Авіа" (№ 8/19) , у зв`язку з чим ці вимоги вважаються погашеними та не підлягають повторному заявленню.
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Рівненській області вважає, що оскаржуване судове рішення є обґрунтованим та законним. Капіталізація платежів здійснюється у випадку ліквідації боржника, а тому заява була подана згідно вимог закону. При цьому потерпілі перебувають на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримують щомісячну страхову виплату у зв`язку з нещасними випадками, що стались у страхувальника - ВАТ "Рівненська авіакомпанія "Універсал-Авіа". Із огляду на зазначене апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною. 

Переглядаючи оскаржуване судове рішення крізь призму доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.
За змістом статті 1 КУзПБ, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
За змістом частини 5 статті 41 КУзПБ, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
Відповідно до частини 3 статті 59 КУзПБ, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному вебпорталі судової влади України.
01.01.2023 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 21 вересня 2022 року, яким викладено в новій редакції Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в новій редакції, уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України. Правовий статус, порядок утворення та діяльності уповноваженого органу управління визначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.
За змістом пункту 2 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", вирішено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.
Згідно з пунктом 6 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону, установлено, що з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та отримувачі виплат (матеріального забезпечення) є такими, що зареєстровані (взяті на облік) Пенсійним фондом України. Їх перереєстрація не здійснюється.
Стягнення та погашення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України (пункт 7 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону).
За змістом частини 1 статті 59 КУзПБ, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав.
Уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України. Правовий статус, порядок утворення та діяльності уповноваженого органу управління визначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Відповідно до пунктів 1, 5 та 9 частини 2 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", роботодавець зобов`язаний: здійснювати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом; інформувати про кожний нещасний випадок або професійне захворювання на підприємстві, в установі, організації; повернути уповноваженому органу управління суму здійснених страхових виплат та вартість наданих соціальних послуг потерпілому на виробництві у разі невиконання своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 29 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) (крім домашніх працівників, які не беруть добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.
Страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами (частини 1 та 3 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено щомісячні страхові виплати та інші витрати на відшкодування шкоди.
Капіталізація платежів до Пенсійного фонду України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам здійснюється відповідно до Порядку капіталізації платежів до Пенсійного фонду України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 986 від 04.12.2019 (надалі - Порядок).
Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення соціальних послуг, страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, щомісячна страхова виплата, витрати на надання соціальних послуг догляду вдома та натуральної допомоги, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.
Згідно з пунктом 4 Порядку, капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу таким чином: 1) щомісячні страхові виплати втраченого заробітку - з розміру щомісячної страхової виплати потерпілого або особи, яка отримує страхові виплати в разі смерті потерпілого на дату проведення розрахунку; 2) витрати на соціальні послуги догляду вдома та натуральної допомоги відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими законодавством на дату проведення розрахунку.
Капіталізація платежів включає заборгованість страхувальника з виплат, пов`язаних із його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю або здоров`ю застрахованої особи, а саме виплат за листками непрацездатності, страхової виплати у разі переведення потерпілого на легшу, нижчеоплачувану роботу. У кредиторських вимогах Пенсійного фонду України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації. Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються територіальному органу виконавчої дирекції Пенсійного фонду України, у якому страхувальник перебуває на обліку (пункти 7 та 8 вказаного Порядку).
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання капіталізації платежів у випадках ліквідації страхувальників" № 95 від 04.02.2023, установлено, що капіталізація платежів у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованих осіб, здійснюється до Пенсійного фонду України у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 986 (надалі - Порядок № 986).
З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов висновку, що після законодавчих змін з 01.01.2023 Пенсійний фонд України є правонаступником Фонду соціального страхування та уповноваженим органом щодо здійснення страхових виплат і стягнення відповідних зобов`язань, а у разі ліквідації страхувальника такі зобов`язання підлягають капіталізації у встановленому порядку та заявляються як грошові вимоги до боржника у процедурі банкрутства.
Згідно ч. 1 ст.49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 58 КУзПБ у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.
Екстраполюючи приписи КУзПБ України, ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Порядку № 986 на правовідносини, які виникли у даній справі, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язок щодо капіталізації платежів виникає саме у зв`язку з відкриттям ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, а не з моменту настання страхового випадку, у зв`язку з чим відповідні вимоги ГУ ПФУ у Рівненській області є такими, що виникли на стадії ліквідаційної процедури банкрута (постановою Господарського суду Рівненської області від 05.10.2023 у справі № 918/1040/21 ВАТ "Рівненська авіакомпанія "Універсал-Авіа" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру) та правомірно заявлені як поточні грошові вимоги до боржника, а доводи апелянта про їх конкурсний характер є безпідставними.
На підтвердження зазначеного суд апеляційної звертає увагу на правовий висновок, який висвітлено у постанові Верховного Суду від 02.06.2022 у справі № 22/65б:
"111. Системний аналіз приписів частини першої статті 59, частини першої статті 60 КУзПБ у взаємозв`язку з пунктом 2 частини першої статті 64 КУзПБ, пунктом 5 частини першої статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", частиною другою статті 1205 ЦК України, положеннями пунктів 3, 4, 7, 8 Порядку № 986 свідчить, що капіталізація виплат майбутніх періодів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю і здоров`ю громадян проводиться саме в період ліквідаційної процедури банкрута, оскільки саме після визнання підприємства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність підприємства закінчується та строк виконання всіх його грошових зобов`язань вважається таким, що настав.
112. Отже, капіталізація платежів здійснюється лише у випадку ліквідації юридичної особи - страхувальника, а у справі про банкрутство - лише після визнання боржника банкрутом та відкриття стосовно нього ліквідаційної процедури, адже сума капіталізованих платежів за свою правовою природою не є боргом у вигляді простроченої суми грошових вимог, а є лише здійсненим у ліквідаційній процедурі розрахунком виплат коштів потерпілим майбутніх періодів.
113. Ураховуючи наведене, тільки з моменту визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури платежі, що мають бути виплачені потерпілим в майбутньому, підлягають капіталізації та повинні бути включені до реєстру вимог кредиторів відповідно до пункту 2 частини першої статті 64 КУзПБ, оскільки здійснення капіталізації платежів безпосередньо залежить від початку ліквідації господарюючого суб`єкта (введення ліквідаційної процедури)".
Також колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.01.2020 у справі № 8/19 про банкрутство ВАТ "Рівненська авіакомпанія "Універсал-Авіа" припинено процедуру санації ВАТ "Рівненська авіакомпанія "Універсал-Авіа". Дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, який введено ухвалою суду від 12.03.2007 року припинено. Провадження у справі № 8/19 закрито.
Отже, доводи апелянта про те, що у справі № 8/19 була відсутня заява ГУ ПФУ у Рівненській області, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже виконання функції страховика за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням передано Пенсійному фонду України 01.01.2023, тобто по спливу трьох років, коли провадження у справі № 8/19 про банкрутство ВАТ "Рівненська авіакомпанія "Універсал - Авіа" було закрито. 
При цьому 25.05.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за номером 1006081120053013466 про припинення юридичної особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області у результаті реорганізації.
Оскільки у справі № 8/19 ВАТ "Рівненська авіакомпанія "Універсал-Авіа" банкрутом не визнавалось та щодо нього не вводилась ліквідаційна процедура, а воно перебувало на стадії санації, що є різними процедурами, у яких застосовується інше правове регулювання (розділ III КУзПБ - санація боржника, розділ IV КУзПБ - ліквідаційна процедура). ГУ ПФУ у Рівненській області ніяким чином не могло подати заяву про визнання кредиторських вимог до боржника по капіталізованих платежах.
Також в ухвалі Господарського суду Рівненської області від 15.01.2020 у справі № 8/19 зазначено наступне:
"Серед непогашених вимог лишились капіталізовані вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області в сумі 228 275 грн. 83 коп.
Частиною другою статті 1205 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом...
Капіталізація виплат майбутніх періодів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю і здоров`ю громадян, повинна проводитись саме в період ліквідаційної процедури банкрута, оскільки саме після визнання підприємства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність підприємства закінчується та строк виконання всіх його грошових зобов`язань вважається таким, що настав (постанова ВГСУ №25/175 від 06.12.2006).
Отже, можливість задоволення капіталізованих платежів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області виникла б у підприємства-боржника тільки в разі його переходу до ліквідаційної процедури".

Щодо поданих доказів на підтвердження заявлених кредиторських вимог ГУ ПФУ у Рівненській області, колегія суддів апеляційної інстанції враховує наступне.
З огляду на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постановах від 29.03.2018 у справі № 916/4644/15 та від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18 обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено на кредитора.
У постановах Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № 910/21939/15 та від 11.07.2019 у справі № 904/2394/18, наведено правовий висновок, що на стадії звернення кредитора з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом, принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них.
Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст. 76 ГПК України), допустимості (ст. 77 ГПК України), достовірності (ст. 78 ГПК України) та вірогідності (ст. 79 ГПК України).
Наведені висновки кореспондуються із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 27.03.2018 у справі № 909/453/16, а також у постановах від 23.04.2019 у справі № 910/21939/15, від 27.07.2020 у справі №904/2104/19 (п. 21) про те, що тягар доведення наявності вимог до боржника належними, достатніми та допустимими доказами покладається саме на кредитора.
Як убачається з Акту спеціального розслідування групового нещасного випадку, 03 травня 2000 року о 17 годині 40 хвилин сталась авіаційна подія на вертольоті МІ-2UR-20676 власника Рівненського державного авіапідприємства "Універсал - Авіа", за результатами якого потерпіли 3 особи, з яких 2 особи зі смертельним наслідком. 
Відповідно до Постанови ГУ ПФУ у Рівненській області № 419457 (00588.0) від 23.03.2023 про призначення (перерахунок) щомісячної страхової виплати особі, яка має на це право в разі втрати годувальника відповідно до частини 2 статі 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", щодо застрахованої особи - ОСОБА_4 , страхувальник Відкрите акціонерне товариство "Рівненська авіакомпанія Універсал - Авіа", призначено громадянці ОСОБА_2 виплату в разі втрати годувальника в розмірі 8 428,64 грн з 01.03.2023 (дата складання акту - 18.10.2000, дата страхового випадку - 03.05.2000).
Також, відповідно до Постанови ГУ ПФУ у Рівненській області № 421308 (00587.0) від 23.03.2023 про призначення (перерахунок) щомісячної страхової виплати відповідно до частини 2 статі 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", щодо застрахованої особи - ОСОБА_1 , страхувальник Відкрите акціонерне товариство "Рівненська авіакомпанія Універсал - Авіа", призначено застрахованій особі страхову виплату в розмірі 4 258,06 грн з 01.03.2023 (дата висновку - 04.05.1978, страховий випадок - 28.06.1974).
Згідно розрахунку витрат на відшкодування шкоди потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (особи, яка має право на страхові виплати в разі втрати годувальника) в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо страхувальника Відкритого акціонерного товариства "Рівненська авіакомпанія Універсал - Авіа" станом на 05.10.2023 загальна сума капіталізованих платежів складає 2 707 325,30 грн, зокрема: ОСОБА_1 в розмірі 316 288,70 грн та ОСОБА_2 в розмірі 2 391 036,60 грн, загальна сума капіталізованих платежів - 2 707 325,30 грн.
Ліквідатором, арбітражним керуючим Нікітенко М.О. у звіті про результати розгляду заяви про грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зазначено, що грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області були визнані в повному обсязі на загальну суму 2 707 325,30 грн та підлягають включенню в реєстр вимог кредиторів ВАТ "Рівненська авіакомпанія "Універсал - Авіа" в наступну чергу відповідно до частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: 2 707 325,30 грн - ІІ черга задоволення вимог кредиторів.
Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що відповідно до п. 30 постанови Верховного Суду від 26.07.2022 у справі №904/4608/21 визначено, у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).
Досліджуючи подані докази ГУ ПФУ у Рівненській області на підтвердження заявлених кредиторських вимог, судом апеляційної інстанції не встановлено їхню арифметичну неправильність або невідповідність приписам КУзПБ, ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 чи Порядку № 986.
Також колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; забезпечує виконання вимог частин четвертої - шостої статті 25 Закону України "Про інтегроване запобігання та контроль промислового забруднення", крім випадків продажу майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу, та несе відповідальність за їх недотримання; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; подає відомості (інформацію), необхідні для ведення Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Згідно п. 1-7 ч. 8 ст. 48 КУзПБ до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: обрання голови комітету; скликання зборів кредиторів; звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого; надання згоди на продаж майна боржника (крім майна, що є предметом забезпечення) та погодження умов продажу майна боржника (крім майна, що є предметом забезпечення) у процедурі санації відповідно до плану санації або у процедурі ліквідації банкрута; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Кодексом.
Отже, оскарження дій суб`єкта владних повноважень, а саме ухвалення постанови №419457 (00588.0) від 23.03.2023 про призначення (перерахунок) щомісячної страхової виплати відповідно до частини 2 статі 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а також постанови № 421308 (00587.0) від 23.03.2023 про призначення (перерахунок) щомісячної страхової виплати відповідно до частини 2 статі 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не є предметом даного спору і стосується питання щодо повноти дій ліквідатора у справі про банкрутство, а також ухвалених рішень зборами/комітетом кредиторів (до прикладу в частині зобов`язання ліквідатора звернутися з відповідною позовною вимогою).

Щодо процесуальних порушень місцевим господарським судом, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ТОВ "З.О.І. СПІРІТ" не було зареєстроване в підсистемі "Електронний суд". При цьому копії заяви про визнання грошових вимог до боржника ініціюючим кредитором отримано не було, що на переконання апелянта є порушенням його прав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Колегія суддів апеляційної інстанції враховує правові висновки, висвітлені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі №908/3731/23:
"Отже, права відповідача, який не зареєстрував електронний кабінет, не порушуються у разі ненаправлення йому позивачем паперових копій процесуальних документів при поданні позову з використанням підсистеми "Електронний суд". Відповідач несе певні негативні наслідки невиконання обов`язку з реєстрації електронного кабінету. Ці наслідки прямо передбачені ГПК, вони є збалансованими та пропорційними, тобто не порушують основоположні принципи господарського процесу, такі як верховенство права, рівність учасників судового процесу перед законом та судом, диспозитивність, гласність та відкритість судового процесу, змагальність сторін, пропорційність, зокрема, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами тощо. Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2024 у справі №752/11445/22, від 01.02.2024 у справі №520/11344/23, від 28.03.2023 у справі №260/1322/21 (з урахуванням відмінностей у змісті процесуальних кодексів).
Підсумовуючи, Об`єднана палата вважає, що покладення на позивача, який виконав належним чином вимоги закону про реєстрацію електронного кабінету, подав позов та апеляційну скаргу з використанням ЄСІКС, додаткового тягаря з направлення паперових копій процесуальних документів цінним листом з описом вкладення на адресу особи, яка такий обов`язок не виконала, є невиправданим. У такому разі обов`язок інформування особи про справу, передбачений ч.1 ст.9 ГПК , покладається на суд".
Судом апеляційної інстанції встановлено, що місцевий господарський суд надсилав ухвалу поштовими засобами зв`язку апелянту, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції (том 6, а.с. 170).
Із огляду на зазначене доводи апелянта щодо порушення його процесуальних прав є необґрунтованими та безпідставними, що підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи.
Частиною 3 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
При цьому згідно ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Горіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
Так, ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Одним із елементів цього права є "суд, установлений законом". У тому числі й судовий орган, який уповноважений законом розглядати відповідні категорії спорів.
Ураховуючи чинні норми, які передбачені КУзПБ, сформовану практику та докази, які наявні в матеріалах справи, доводи учасників справи, колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що апелянтом не доведено порушення місцевим господарським судом норм матеріального та/або процесуального права, що у свою чергу є підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги та як наслідок залишення оскаржуваного судового рішення без змін.
На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "З.О.І. СПІРІТ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09.12.25 у справі № 918/1040/21 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення – без змін.
2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому ст.ст. 287-289 ГПК України.
3. Справу № 918/1040/21 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "30" квітня 2026 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В. 

Суддя   Тимошенко О.М. 

Суддя   Павлюк І.Ю.