ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року 
м. Київ
справа №420/26201/25
провадження № К/990/9704/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Білак М.В., Уханенка С.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу
за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року (у складі головуючого судді - Хом`якової В.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року (у складі колегії суддів: судді-доповідача - Дегтярьової С.В., суддів: Крусяна А.В., Яковлєва О.В.) у справі №420/26201/25,
ВСТАНОВИВ:
І. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
1. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 позов у цій справі задоволено.
Визнано протиправними та скасовано пункти 4, 5, 6 резолютивної частини наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2025 №1887 «Про результати службового розслідування щодо переплати солдату ОСОБА_2 » в частині притягнення до відповідальності помічника начальника штабу-начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_1 .
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти в сумі, в якій не було здійснено виплати помічнику начальника штабу-начальнику розвідки військової частини НОМЕР_2 капітану ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2025 №1887 «Про результати службового розслідування щодо переплати солдату ОСОБА_2».
2. 12 грудня 2025 року до суду першої інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 (далі - позивач) - адвоката Перепелюка Олега Вікторовича (далі - представник позивача) про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 62 500,00 грн. 
3. На підтвердження заявлених до стягнення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, представник позивача додав копію ордеру; копію акту прийому-передачі надання правничої допомоги №1 від 12.12.2025 ; докази направлення заяви відповідачу. Згідно Акту прийому-передачі надання правничої допомоги №1 від 12.12.2025, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, становлять 62 500,00 грн., а саме:
Складення і подання документів правового характеру, зокрема: договорів, угод, контрактів - договору від 20.12.25 з додатком - 4 000 грн, документ.
Складення і подання заяв по суті справи: позовної заяви - 15 000 грн, документ.
Складення і подання заяв по суті справи: відповіді на відзив у справі №420/26201/25 - 5 000 грн, документ.
Складення і подання документів правового і процесуального характеру, зокрема: заяв, клопотань (2 заяви про забезпечення позову), додаткових пояснень від 07.10.25 (2 години) та від 09.10.2025 (0,5 год.) - 3 000 грн, 4,5 год.
Складення і подання документів правового і процесуального характеру, зокрема: адвокатський запит від 15.08.2025 №15/08/25 - 3 000 грн, 1 документ.
Представництво Інтересів КЛІЄНТА у суді у адміністративній справі №420/26201/25 (незалежно від того, чи відбулося судове засідання, розгляд справи чи ні (відкладено, знято з розгляду тощо) - неповна година судового засідання рахується як участь у судовому засіданні протягом години) 09.09.2025 та 16.10.2025 - 3 000 грн, 4 години.
Додаткова винагорода адвоката (гонорар успіху), а саме плата за досягнутий адвокатом результат у судовій справі №420/26201/25 - 10 000 грн. 
4. Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2026, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
5. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що заявлені представником позивача до відшкодування 62 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат; заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт). Суд апеляційної інстанції додатково зазначав, що факт неподанння відповідачем клопотання про зменшення витрат не звільняє суд від обов`язку перевірити їх відповідність критеріям співмірності та обґрунтованості; розподіл судових витрат є складовою здійснення правосуддя та реалізації принципу справедливості, а тому суд позбавлений права формально присудити всю заявлену особою суму виключно з підстав відсутності заперечень іншої сторони.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Представник позивача звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2026 у справі №420/26201/25 та задовольнити заяву про стягнення витрат на професійну правову допомогу у повному обсязі.
7. Скаржник наголошує на тому, що відповідач не подавав клопотання про зменшення витрат, всупереч чого суди попередніх інстанцій протиправно здійснили зменшення суми відшкодування із 62 500 грн до 5 000 грн.
8. Відзиву (заперечень) на касаційну скаргу позивача від сторони відповідача до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень, виходячи зі змісту частини четвертої статті 338 КАС України.
ІІ. РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
9. Касаційна скарга представника позивача до Верховного Суду надійшла 03.03.2026.
10. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 для розгляду касаційної скарги визначено склад колегії суддів: Жук А.В. - головуючий суддя, судді: Білак М.В., Желєзний І.В.
11. Ухвалою Верховного Суду від 23.03.2026 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2026 у справі №420/26201/25.
12. Ухвалою Верховного Суду від 13.05.2026 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
13. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2026 визначено склад колегії суддів: Жук А.В. - головуючий суддя, судді: Білак М.В., Уханенко С.А.
IІІ. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
15. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
16. Відповідно до частини третьої статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
17. Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та повноту дотримання норм процесуального права судами попередніх інстанцій, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.
18. Главою 8 Розділу І КАС України врегульовано питання судових витрат в адміністративному судочинстві.
19. Так, відповідно до частини першої та пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
20. Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
21. Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
22. За частиною четвертою статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
23. Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
24. Згідно із положеннями частин шостої, сьомої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
25. Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
26. Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
27. Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
28. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина п`ята статті 143 КАС України).
29. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
30. Аналіз положень процесуального законодавства, якими врегульовано питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
31. Водночас, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
32. Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постанові від 23.01.2025 у справі №240/32993/23.
33. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
34. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI установлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
35. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).
36. Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
37. Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
38. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
39. Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
40. До таких висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постанові від 29.12.2025 у справі №640/20355/19.
41. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
42. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
43. Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат відповідно до критеріїв, закріплених у статті 139 КАС України.
44. Аналогічні за змістом висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №280/2635/20, від 24.06.2021 у справі №520/12026/19 та від 03.12.2021 у справі №817/861/18, від 23.06.2022 у справі №640/9792/20.
45. Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 7.10, 7.14 додаткової постанови від 20.05.2026 у справі №911/969/24 (провадження №12-38гс25) вкотре нагадала, що за відсутності клопотання сторони про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат (додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19, від 15.06.2022 у справі № 910/12876/19).
За принципом змагальності саме на іншу сторону покладено обов`язок надати обґрунтування щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок довести їх неспівмірність. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
46. Матеріали цієї справи містять Договір №20/12 про надання правничої допомоги від 20.12.2023 (том 2, а.с. 52-53) (далі - Договір), Додаток №1 до договору (Прайс на надання правничої допомоги) (том 2, а.с. 54), Акт прийому-передачі надання правничої допомоги №1 до Договору від 12.12.2025 (том 2, а.с. 79).
47. Установлено, що відповідач не подавав будь-яких заяв / клопотань про зменшення суми відшкодування судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із наданням йому професійної правничої допомоги. Відтак, відповідач не заперечував щодо співмірності заявлених стороною позивача судових витрат.
48. А тому, доходячи висновків про те, що заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, порушив положення статті 134 КАС України, перебравши обов`язок доведення неспівмірності судових витрат на себе.
49. При цьому, Верховний Суд критично оцінює висновки суду апеляційної інстанції про те, що факт неподанння відповідачем клопотання про зменшення витрат не звільняє суд від обов`язку перевірити їх відповідність критеріям співмірності та обґрунтованості; про те, що розподіл судових витрат є складовою здійснення правосуддя та реалізації принципу справедливості, а тому суд позбавлений права формально присудити всю заявлену особою суму виключно з підстав відсутності заперечень іншої сторони.
50. Вказані висновки суперечать усталеним висновкам Верховного Суду щодо застосування статті 134 КАС України та меті інституту відшкодування судових витрат.
51. Варто також зазначити, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.01.2025 у справі №240/32993/23).
52. Отже, враховуючи відсутність будь-яких заперечень від сторони відповідача стосовно неспівмірності заявленої суми відшкодування судових витрат, суди попередніх інстанцій, у порушення норм процесуального права та всупереч усталеним висновкам Верховного Суду, зменшили суму судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката стороні позивача, яка підлягає відшкодуванню із відповідача. У зв`язку із чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню.
53. Повертаючись до матеріалів справи та аналізуючи заявлені стороною позивача докази на підтвердження суми понесених судових витрат у зв`язку із наданням правничої допомоги у цій справі в суді першої інстанції, Верховний Суд зазначає таке.
54. Згідно Акту прийому-передачі надання правничої допомоги №1 від 12.12.2025, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, становлять 62 500,00 грн., а саме:
1) складення і подання документів правового характеру, зокрема: договорів, угод, контрактів - договору від 20.12.25 з додатком - 4 000 грн, одиниця виміру - документ;
2) складення і подання заяв по суті справи: позовної заяви - 15 000 грн, одиниця виміру - документ;
3) складення і подання заяв по суті справи: відповіді на відзив у справі №420/26201/25 - 5 000 грн, одиниця виміру - документ;
4) складення і подання документів правового і процесуального характеру, зокрема: заяв, клопотань (2 заяви про забезпечення позову), додаткових пояснень від 07.10.25 (2 години) та від 09.10.2025 (0,5 год.) - 3 000 грн, одиниця виміру - 4,5 год, що в сукупності дорівнює 13 500 грн (3000 грн * 4.5 год);
5) складення і подання документів правового і процесуального характеру, зокрема: адвокатський запит від 15.08.2025 №15/08/25 - 3 000 грн, одиниця виміру - 1 документ;
6) представництво інтересів клієнта у суді у адміністративній справі №420/26201/25 (незалежно від того, чи відбулося судове засідання, розгляд справи чи ні (відкладено, знято з розгляду тощо) - неповна година судового засідання рахується як участь у судовому засіданні протягом години) 09.09.2025 та 16.10.2025 - 3 000 грн, одиниця виміру 4 години, що в сукупності дорівнює 12 000 грн (3000 грн * 4 год);
7) додаткова винагорода адвоката (гонорар успіху), а саме плата за досягнутий адвокатом результат у судовій справі №420/26201/25 - 10 000 грн.
55. Надаючи оцінку заявленим стороною позивача доказам на підтвердження суми понесених судових витрат у зв`язку із наданням правничої допомоги у цій справі в суді першої інстанції крізь призму реальності, не надаючи, при цьому, оцінки їх співмірності, колегія суддів Верховного Суду вважає, що витрати в сумі 4 000 грн за «складення і подання документів правового характеру, зокрема: договорів, угод, контрактів - договору від 20.12.25 з додатком» (пункт 1 Акту прийому-передачі надання правничої допомоги №1 від 12.12.2025) безпосередньо не пов`язані із розглядом справи №420/26201/25, позаяк пов`язані із формальним оформленням правовідносин адвоката із клієнтом.
56. Решта заявлених стороною позивача судових витрат є підтвердженими, реальними та обґрунтованими, неспівмірність яких залишилася недоведеною зі сторони відповідача.
57. А тому, заява представника позивача про ухвалення додатково рішення підлягала частковому задоволенню в сумі 58 500 грн (62 500 грн - 4 000 грн).
58. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
59. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС України).
60. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
61. Враховуючи наведене, перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновків про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувані судові рішення - скасуванню, із прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення заяви, ухвалення нового рішення та стягнення на користь позивача із відповідача судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачу в суді першої інстанції, у сумі 58 500 грн.
Керуючись статтями 134, 135, 139, 252, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у справі №420/26201/25 скасувати.
3. Ухвалити у справі нове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Перепелюка Олега Вікторовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у справі №420/26201/25 в сумі 58 500 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і не оскаржується.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук
М.В. Білак
С.А. Уханенко
Судді Верховного Суду