Справа № 471/366/26
Провадження №2-о/471/24/26 
Номер рядка звіту 17
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 червня 2026 року с-ще Братське
Братський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді – Гукової І.Б.,
за участю секретаря – Прокопчук Н.Г
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/366/26 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту,що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
До Братського районного суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту,що має юридичне значення.
Заявник мотивує свої вимоги тим, що він, ОСОБА_1 , є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , котрий належить йому згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 09.08.1973р., посвідченого Братською державною нотаріальною конторою 14.08.1973р., реєстровий №1245, Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку від 1986р., затвердженого рішенням виконкому Братської селищної ради Миколаївської області №10 від 16.01.1986р. 
Восени 2025 року ОСОБА_1 , звернувся щодо питання оформлення субсидії на комунальні послуги, але йому було роз`яснено, що в правовстановлюючому документі на житловий будинок його ім`я вказано “ ОСОБА_2 ”, а в паспорті вказано “ ОСОБА_3 ”, що унеможливлює підтвердити належність заявнику документів на житловий будинок. На сьогоднішній день зробити виправлення в правовстановлюючому документі неможливо оскільки немає нотаріуса, який посвідчував цей документ і немає організацій, які були сторонами в цьому договорі, а тому встановити належність ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на житловий будинок, можливо лише за рішенням суду.
В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, до суду представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги залишив на розсуд суду.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
В Договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 09. 08.1973р., посвідченого Братською державною нотаріальною конторою 14.08.1973р., за реєстровим №1245, Акті про закінчення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку від 1986 р., затвердженого рішенням виконкому Братської селищної ради Миколаївської області № 10 від 16.01.1986р. ім`я власника вказано “ ОСОБА_2 ”, а в паспорті вказано “ ОСОБА_3 . (а. с. 5-8, 9-11, 17-18).
Згідно документів доданих до заяви відслідковується ім`я власника « ОСОБА_3 ».
Також заявником було проведено лінгвістичну експертизу та згідно з висновком експерту № 056/859-n, від 05.06.2026 року підтверджено, що « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 » є ідентичними.
З матеріалів справи вбачається, що усунення недоліків правовстановлюючих документів в адміністративному порядку на час розгляду справи є неможливим.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я чи по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям чи по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.
Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.
В силу набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про державний земельний кадастр», з 01 січня 2013 року не передбачено видачі державних актів про право власності на землю, як і не передбачено можливості внесення виправлень до вже виданих державних актів.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документа, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки його вимога законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи.
Судові витрати слід залишити за заявником.
Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту,що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 09. 08.1973р., посвідченого Братською державною нотаріальною конторою 14.08.1973р., за реєстровим №1245, Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку від 1986 р., затвердженого рішенням виконкому Братської селищної ради Миколаївської області № 10 від 16.01.1986р., виданих на ім`я “ ОСОБА_1 .
Судові витрати залишити за заявником.
Заявник – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа – Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, ЄДРПОУ 04375926, адреса: вул. Миру, 131, с-ще Братське, Вознесенський район, Миколаївська область.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду. 

Суддя Гукова І. Б.,