Справа № 159/2729/26
Провадження № 3/159/1163/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м. Ковель
Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: не працює, 
за ч. 3 ст.51 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 будучи підданим 18.03.2025 адміністративному стягненню за вчинення правопорушень передбачених ч.3 ст.51, ч.3 ст.173-2 КУпАП повторно протягом року вчинив аналогічне адміністративне правопорушення.
23.04.2026 о 22год.55хв. ОСОБА_1 перебуваючи у магазині “Сім-23” по вул. Театральна, 2А, м. Ковель Волинської області повторно протягом року здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме викрав товару загальною вартістю 38,82 грн, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.51 КУпАП. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.3 ст.51 КУпАП.
ОСОБА_1 на розгляд справи до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, що підтверджено направленням судової повістки за місцем проживання ( трекінг поштового повідомлення R067179213645). Будь-яких заяв не надав, про причини неявки суд не повідомив, тому з метою дотримання строків вирішено розглянути справу у його відсутності.
Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.05.2026 року , щодо ОСОБА_1 , застосовувався привід, тобто його примусове супроводження для участі у призначеному судовому засіданні для розгляду питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.51КУпАП. Проте, постанова про привід ОСОБА_1 , не була виконана уповноваженим органом, з об`єктивних причин. 
Згідно зі статтею 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.
Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП) У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 відомо, що відносно нього розглядається справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.51КУпАП, що підтверджується протоколом , направленням судової повістки, враховуючи застосування судом усіх доступним процесуальних способів забезпечення прибуття ОСОБА_1 , у судове засідання, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що з урахуванням дійсних обставин справи, не є порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст. 268 КУпАП.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі наданих пояснень, поданих доказів та наявних матеріалів справи. 
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Статтею 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, зокрема ч.3 цієї статті за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню .  Вина ОСОБА_1 у вчиненому стверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №208884 від 30.04.2026 року, рапортом чергового поліцейського про подію, що мала місце 23.04.2026 за повідомленням працівника магазину, рапортом поліцейського по події, яка мала місце 23.04.2026, відношенням магазину, та відомостями про вартість товару, внаслідок чого було завдані збитки, постановою судді від 18.03.2026 (справа 159/971/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.51, ч.3 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу, що в сукупності стверджує повторність вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення майна, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за аналогічні правопорушення.
Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Таким чином у суду немає обгрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.51 КУпАП. 
Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 враховую конкретні обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, який протягом року вже неодноразово притягався до відповідальності за аналогічні вчинки, однак належних висновків не зробив і продовжує вчиняти дрібну крадіжку через незначний проміжок часу між попереднім правопорушенням, його вік та майновий стан, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин, вважаю, що єдиним дієвим стягненням за даних обставин є штраф. Таке стягнення є необхідним для попередження вчинення особою протиправних дій у майбутньому. 
На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 283, 284 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення - штраф в розмірі 6800 гривень.(Отримувач: ГУК у Волин.обл/м.Ковель/21081100 Номер рахунку (IBAN) UA308999980313080106000003564,Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371).
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок № UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050)» за розгляд справ у Ковельському міськрайонному суді Волинської області).
Відповідно до ст. 307 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, осібі яка притягнена до адміністративної відповідальності, що відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя	О. Г. Шишилін