УХВАЛА

29 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/4351/24 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області
(суддя - Євстигнеєва Н.М.)
від 08.04.2026
та постанову Центрального апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Іванов О.Г., судді: Чередко А.Є., Мороз В.Ф.)
від 17.02.2026
у справі №904/4351/24
за позовом ОСОБА_1 
до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет"
про визнання недійсним рішення загальних зборів, 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2025 у справі №904/4351/24 позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" від 21.01.2024, оформлене протоколом № 1.24.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2025 у справі №904/4351/24 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000, 00грн та додаткові витрати у розмірі 224,40 грн. В іншій частині заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2025 у справі №904/4351/24 залишено без змін.

Додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2026 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №904/4351/24 задоволено. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" на користь ОСОБА_1 8000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2025 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 у справі №904/4351/24, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення, в якій також клопоче про поновлення строку на касаційне оскарження та про зупинення виконання судових рішень. 

Перевіривши матеріали касаційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет", судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Крім того, заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального та матеріального права, неврахування висновків Верховного Суду, без зазначення конкретних норм права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" підставою касаційного оскарження зазначає п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки вважає, що судами попередніх інстанції застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №910/18962/20, від 10.09.2020 у справі №904/3368/18, від 05.11.2025 у справі №904/1501/24, від 22.12.2022 у справі №903/34/22, від 20.09.2022 у справі №910/3493/21, від 16.03.2021 у справі №905/1232/19, від 02.03.2021 у справі №922/2319/20, від 16.02.2021 у справі №913/502/19, від 13.08.2020 у справі №916/1168/17, від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 24.04.2019 у справі №509/577/18, від 05.11.2019 у справі №922/80/18, від 07.06.2023 у справі №916/211/22, від 07.09.2021 у справі №916/2506/20, від 28.03.2023 у справі №916/213/22, від 30.05.2023 у справі №916/212/22, від 27.03.2023 у справі №906/908/21, від 15.06.2022 у справі №910/6685/21, від 30.11.2023 у справі №362/666/19, від 22.10.2019 у справі №923/876/16, від 16.05.2018 у справі №923/567/17, від 08.08.2018 у справі №911/3215/17, від 12.02.2020 у справі №916/1253/19, від 15.10.2020 у справі №924/451/19, від 15.06.2022 у справі №916/700/21, від 13.09.2023 у справі №910/1255/22, від 09.11.2023 у справі №916/3496/20, у справі №750/3192/14 (не зазначено дату постанови), від 13.09.2023 у справі №916/147/22, від 07.11.2024 у справі №910/6927/23, від 15.08.2019 у справі №1340/18, від 21.04.2021 у справі №904/5480/19, від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 15.02.2024 у справі №911/2739/22.

Проте скаржник не наводить щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновок у постановах Верховного Суду, на які він посилається, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень. Тобто скаржнику треба зазначити норми права, які не враховано судами попередніх інстанцій у кожній з наведених постанов окремо, а не загальними фразами.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене та те, що у касаційній скарзі не наведено щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновок у постановах Верховного Суду, на які він посилається, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд касаційної інстанції зазначає, що клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження та про зупинення виконання судових рішень у даній справі буде розглянуто після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 у справі №904/4351/24 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

2. Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- навести, щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновок у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник, та не застосовано судами попередніх інстанції при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач В. Студенець