ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/6944/25 пров. № А/857/34236/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Іщук Л.П.,
суддів Обрізка І.М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року (головуючий суддя Грень Н.М., м. Львів) у справі № 380/6944/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2025 № UA209000202565, № UA209000202566, та № UA 209000202567.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального, процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскільки митним законодавством чітко не встановлено термін подання додаткової декларації та відсутня заборона подавати декларанту додаткову декларацію до попередньої після перетину товаром митного кордону та пропуску його на митну територію України (зокрема і до моменту його доставки), вважає, що декларант мав право подати вказані вище додаткові декларації 30.06.2022 та митний орган не повинен був відмовляти в прийнятті цих митних декларацій, і керуючись частиною 4 статті 3 Митного кодексу України, рішення повинно було прийматися на користь декларанта.
Наголошує, що митна декларація від 30.06.2022 UA209200/2022/013010 подавалась в електронному вигляді, шляхом електронного декларування, з використанням електронних митних декларацій (про що свідчить запис в графі А цих декларацій), які в автоматичному режимі були прийняті до митного оформлення автоматизованою системою митного оформлення, і саме з моменту отримання цих декларацій митним органом, відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України, автоматично розпочалось митне оформлення. Тому митниця не могла відмовити в прийнятті цих електронних митних декларацій до митного оформлення, і відповідно відсутні порушення вимог пункту 3 частини 11 статті 264 Митного кодексу України.
Зазначає, що оскільки спочатку починаючи з 01.04.2022 і на період дії військового стану законодавець звільнив від оподаткування ПДВ, акцизним податком та митом операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб і більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту. Якщо подивитись на дати рахунку-фактури (яка зазначена за кодом 0380 в 44 графі митної декларації) автомобіль був придбаний ОСОБА_1 25 червня 2022 року, тобто в період дії Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ. ОСОБА_1 виїхав за межі України для придбання транспортного засобу з метою подальшого його ввезення на митну територію України у митному режимі імпорт зі звільненням від оподаткування митними платежами (ПДВ, акцизним податком та митом), згідно Закону України №2142-ІХ.
Декларантом подано та оформлено попередню митну декларацію на цей транспортний засіб з застосуванням « 311» преференції (з метою подальшого ввезення автомобілів на митну територію України у митному режимі імпорту зі звільненням від оподаткування митними платежами (ПДВ, акцизним податком та митом), згідно Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ). 
В подальшому цей транспортний засіб 30.06.2022 був пропущений через митний кордон на митну територію України на підставі попередньої митної декларації, після чого 30.06.2022 декларантом подана додаткова декларація з метою завершення митного оформлення та випуску автомобіля в заявлений митний режим імпорту зі звільненням від оподаткування митними платежами згідно Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ.
Отже, він як громадянин – платник податків, вжив всіх можливих заходів для реалізації наданого йому права на митне оформлення транспортних засобів із звільненням від оподаткування митними платежами на підставі Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ, який мав діяти на весь період дії військового стану.
Наголошує, що лише 30.06.2022 був опублікований та з 01.07.2022 набрав чинності Закон України від 21.06.2022 №2325-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування", яким було скасовано норми Прикінцевих та перехідних положень Податкового та Митного кодексів України, що встановлювали звільнення від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком та ввізним митом за ввезення легкових автомобілів та транспортних засобів для перевезення вантажів.
Також стверджує, що суд першої інстанції помилково сприймає додаткову митну декларацію до попередньої митної декларації як самостійну окрему митну декларацію.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечив щодо її доводів та просив залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами, 30.06.2022 через пункт пропуску “Краківець – Корчова” митного поста “Краковець” Львівської митниці здійснено пропуск на митну територію України транспортного засобу “автомобіль, бувший у використанні, марка: VOLVO, модель: ХС60, номер кузова: НОМЕР_1 , який переміщувався згідно з попередньою митною декларацією типу IM40ЕЕ від 28.06.2022 № UA209000/2022/993418.
Згідно з відомостями, які містяться у АСМО “Інспектор” встановлено, що ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення автомобіля 30.06.2022 подав до ВМО № 4 митного поста “Городок” Львівської митниці електронну додаткову митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA209200/2022/013010.
ОСОБА_1 за митною декларацією від 01.07.2022 №UA209200/2022/013010 ввезено товар – “Автомобіль легковий марка VOLVO, модель XC60, такий що був у використанні, рік випуску 2008, модельний рік 2008, дата першої реєстрації 17.11.2008, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 …”, який декларувалися платником податків із застосуванням преференції за кодом “ 311” (автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, що ввозяться на митну територію України громадянами) і, як наслідок, з умовним нарахуванням та без сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.
Відповідно до наказу Львівської митниці від 30.01.2025 № 31 проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства з питань митної справи щодо обґрунтованості пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижених ставок ввізного мита при переміщенні через митний кордон України товарів за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209200/2022/013010.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 27.02.2025 № 22/25/7.4-19/3351301615, яким встановлено порушення ОСОБА_1 вимог:
- частини першої статті 257, частини першої статті 263, статті 292, частини першої статті 297 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митною декларацією від 01.07.2022 №UA209200/2022/013010 на загальну суму 25929 грн; 
- пункту 206.1 статті 206, підпункту 215.3.51 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті акцизного податку за митною декларацією від 01.07.2022 №UA209200/2022/013010 на загальну суму 55399,68 грн; 
- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митною декларацією від 01.07.2022 №UA209200/2022/013010 на загальну суму 68123,74 гривень.
Не погоджуючись із прийнятими на підставі акту від 27.02.2025 № 22/25/7.4-19/3351301615 податковими повідомленнями-рішеннями від 19.03.2025 № UA209000202565, № UA209000202566 тa № UA 209000202567, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Згідно вимог пункту 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі – МК України), митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Як передбачено частиною 3 ст.75 МК України, для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна подати митному органу, що здійснює викуп товарів, документи на дані товари та сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 МК України, у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари.
Частиною 1 статті 259 МК України (в редакції, чинній на момент здійснення митного оформлення) передбачено, що попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.
Попередня митна декларація повинна містити відомості, достатні для: 1) ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення доставки їх до митного органу призначення; або 2) випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, після пропуску цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та без пред`явлення їх митному органу, яким оформлена така попередня митна декларація; або 3) випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, після пред`явлення їх митному органу, яким оформлена така попередня митна декларація (частина 3 статті 259 Митного кодексу України в редакції, чинній на момент здійснення митного оформлення).
При ввезенні на митну територію України підакцизних товарів подання попередньої митної декларації, доставка та пред`явлення цих товарів контролюючому органу, яким оформлена така попередня митна декларація, є обов`язковими (частина 6 статті 259 Митного кодексу України).
Як передбачено частиною 13 статті 259 МК України, якщо попередня митна декларація містить лише відомості, достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення, або після оформлення попередньої митної декларації змінюються заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, для випуску товарів декларантом або уповноваженою ним особою подається додаткова декларація.
Відповідно до ч.1 ст.261 МК України, у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.
Згідно з ч.ч. 1, 6, 7 ст. 263 МК України митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.
Для продовження строків пред`явлення або декларування митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення власник або уповноважена ним особа звертається до митного органу з письмовою заявою, у тому числі в електронній формі. До заяви додаються відповідні документи, які підтверджують обставини та події, зазначені у частині четвертій цієї статті.
Митний орган на підставі заяви та доданих до неї документів продовжує строк декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення на час, необхідний для усунення причин, що не дали змоги своєчасно задекларувати ці товари, транспортні засоби.
Як передбачено ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1011 від 20.09.2012 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) літерний код типу декларації означає: ЕА - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для випуску товарів у митний режим; ЕЕ - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, приписи ч.ч.12 та 13 ст.259 МК України виділяють два різновиди попередніх митних декларацій: попередня митна декларація, яка містить всі відомостей необхідні для поміщення товарів до відповідного митного режиму (наприклад, імпорту); попередня митна декларація, яка містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.
Згідно з частинами 1, 4 статті 200 МК України, після надання митним органом дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа зобов`язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене митним органом місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб митного органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У місці доставки товари і транспортні засоби пред`являються, а документи на них передаються митному органу у мінімально можливий строк після їх прибуття, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для митного органу, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.
Отже, положення Митного кодексу України встановлюють момент подачі митної декларації до митного органу, тобто, після доставлення таких товарів до цього органу.
У випадку, коли попередня митна декларація містить всі відомості необхідні для поміщення товарів у відповідний режим, то митне оформлення на підставі рішення митного органу може здійснюватися без пред`явлення (доставлення) товарів до цього органу, оскільки митне оформлення здійснюється на підставі попередньої митної декларації як декларації заповненої у звичайному порядку.
Як встановлено статтею 270 МК України, правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з врахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.
Податок на додану вартість нараховується за ставкою 20% бази оподаткування відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Згідно вимог підпункту в) пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.
Відповідно до ст. 278 МК України та п. 187.8 ст. 187, п. 216.4 ст. 216 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита, податку на додану вартість та акцизного податку, у разі ввезення товарів на митну територію України є, зокрема, дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення.
Статтею 281 Митного кодексу України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок митного товару України, зокрема у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом.
Як передбачено статтею 289 МК України, обов`язок із сплати митних платежів у разі ввезення товарів на митну територію України виникає з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.
Статтею 292 МК України визначено, що митні платежі не сплачуються зокрема у разі, якщо відповідного до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів: 1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами; 2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів.
Законом №2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» (далі - Закон №2142-IX, який набрав чинності 5 квітня 2022 року), яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, внесено до Податкового та Митного кодексів України такі зміни:
- у розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України доповнено пунктом 911 такого змісту: «Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) звільняються від оподаткування ввізним митом автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу»;
- у розділ XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».
В подальшому абзаци 1-4 підпункту 1 пункту 911 розділу XXI Митного кодексу України та підпункт 69.24 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України виключені на підставі Закону України №2325-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування» від 21 червня 2022 року (далі - Закон №2325-IX), який набрав чинності з 00 годин 01 липня 2022 року.
Отже звільнення від сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість за кодом пільги « 311», запроваджене Законом №2142-IX, діяло в період з 01 квітня до 00:00 годин 01 липня 2022 року.
Застосування пільги за кодом « 311» було здійснено відповідно до положень Закону України №2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24 березня 2022 року, який набрав законної сили 05.04.2022.
Як встановлено судом з відомостей, які містяться у АСМО «Інспектор», ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення автомобіля 30.06.2022 подав до ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці електронну додаткову митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA209200/2022/013010.
Згідно вимог частини другої статті 194 МК України такий вид попередньої митної декларації є попереднім повідомленням про намір ввезти товари на митну територію України, яке здійснюється шляхом її надання митному органу, в зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення.
З огляду на це, згідно з частиною тринадцятою статті 259 МК України, для випуску товарів у відповідний режим подається додаткова митна декларація.
Як встановлено судом і визнається позивачем, транспортний засіб був ввезений в Україну за попередньою декларацією типу ЕЕ, з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставленням до митного органу призначення.
При цьому, попередня декларація з обсягом даних, необхідним для випуску в митний режим (тип ЕА), до митного оформлення не подавалась.
Отже, на підставі попередніх декларацій типу ЕЕ не здійснювалося митне оформлення та випуск товарів у вільний обіг.
Відповідно до відомостей, які містяться у АСМО «Інспектор» встановлено, що ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення автомобіля 30.06.2022 подав до ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці електронну додаткову митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA209200/2022/013010.
Отже, митне оформлення ввезених транспортних засобів проведено на підставі додаткової декларацій ІМ 40 ДЕ.
У свою чергу, додаткова декларація могла бути подана до митного оформлення лише після доставки транспортних засобів до митного органу.
Відповідно до висновків Акта про результати перевірки з окремих питань від 27.12.2022 №7.4-18/21/794, транспортний засіб, оформлений за митною декларацією №UA209200/2022/013010, заїхав в зону митного контролю ВМО №4 митного поста «Городок» Львівської митниці лише 01.07.2022 о 08:32 год. згідно перепустки №10531-01/07/2022.
Дані обставини жодним чином не спростовані.
Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції, що оскільки транспортний засіб доставлено в зону митного контролю 01.07.2022, подання додаткової митної декларації на транспортний засіб у день, який передує дню доставки до митного органу, а саме 30.06.2022, суперечить вимогам частини першої статті 263 Митного кодексу України.
Як передбачено частиною 1 статті 263 МК України, митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, зокрема для автомобільного транспорту строк доставки товару становить 10 діб (у разі переміщення в зоні однієї митниці - 5 діб).
Отже інспектор, який здійснював митне оформлення транспортного засобу за митною декларацією № UA209200/2022/013010, повинен був відмовити в прийнятті вказаних додаткових митних декларацій від 30 червня 2022 року через те, що така декларація подана без дотримання строків, визначених частиною першою статті 263 МК України.
Відтак, митна декларація на легковий автомобіль, що був у використанні, призначений для перевезення пасажирів, марки VOLVO, модель XC60, який був у використанні, рік випуску 2008, модельний рік 2008, дата першої реєстрації 17.11.2008, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мала бути подана до митного оформлення після 30 червня 2022 року з нарахуванням та сплатою митних платежів на загальних підставах.
Вказані дії призвели до надання преференції за кодом пільги « 311», передбачених Законом України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» та як наслідок, до неправомірного звільнення позивача від сплати митних платежів.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що митне оформлення товару, ввезеного за митною декларацією № UA209200/2022/013010, здійснено після припинення строку дії пільги за кодом «311», встановленої Законом № 2142-IX.
Судом також враховано, що у постанові від 21.05.2025 у справі №380/6162/23 Верховний Суд погодився з висновками дисциплінарної комісії, що здійснюючи оформлення транспортних засобів за митними деклараціями від 30 червня 2022 року № UA209180/2022/045930, поданою до дати доставлення транспортного засобу в зону митного контролю, позивач діяв з порушенням вимог частини першої статті 263 МК України, що підтверджує неналежне виконання посадовою особою посадових обов`язків та вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII, за вчинення якого відповідно до положень пункту 2 частини першої, частини третьої статті 66 Закону № 889-VIII може бути оголошено догану.
Виходячи з системного аналізу правових норм та обставин даної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість поданого позивачем адміністративного позову, відтак відповідач при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
При обґрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; пункт 89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “РуїсТоріха проти Іспанії” (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі № 380/6944/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш