ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Київ
справа №761/3226/26
провадження № 33/824/2433/2026
Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.
за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
на постанову Шевченківського районного суду м. Києвавід 6 березня 2026 року у складі судді Фролової І.В. про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 5555456 від 31.12.2025 року, 04 квітня 2025 року о 18 год. 34 хв. в м. Києві на площі Галицькій, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes», н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимоги забороняючого (жовтого) сигналу світлофору, не зупинилася у визначеному місці, при виїзді на перехрестя не забезпечила безпеку дорожнього руху та скоїла зіткнення з автомобілем «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. ОСОБА_1 порушила п. 8.7.3. ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 6 березня 2026 року ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України закрито.
Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1 через свого захисника, адвоката Решка С.С., 23 березня 2026 року подала апеляційну скаргу, якою просить оскаржувану постанову скасувати в частині визнання винуватою ОСОБА_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що враховуючи, що строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив 24.12.2025 року та враховуючи вимоги ст. 38,247 КУпАП станом на 31.12.2025 року протокол не підлягав складенню за збігом строків давності притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є суттєвим порушенням процесуального закону.
Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що у висновку експерта зазначено, що встановити причино-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 та настанням ДТП встановити не вдалось.
До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 чи її захиснику не надсилалась, з постановою сторона ознайомилась 13 березня 2026 року - в день опублікування постанови у ЄДРСР.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Разом із тим, матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 або її захисником оскаржуваної постанови.
З метою дотримання права сторони на справедливий судовий розгляд та на апеляційне оскарження, їй слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.
21 квітня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшли заперечення потерпілої сторони ОСОБА_2 на апеляційну скаргу. 
Вказує, що встановлення вини особи у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Зазначає, що ст. 38 КУпАП встановлює граничні строки для накладення адміністративного стягнення, а не для фіксації правопорушення.
Звертає увагу, що за висновком вбачається, що первинне порушення ПДР вчинено саме ОСОБА_1 , і якби остання не проїхала на забороняючий сигнал світлофора та не виїхала на перехрестя, ситуація з «обмеженою оглядністю» не мала б жодного значення.
Вказує, що висновком однозначно встановлено, що у діях водія Volkswagen не вбачається не відповідностей технічного характеру вимогам п. 16.8. ПЖР, які перебували б в причинному зав`язку з виникненням даної ДТП.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Решко С.С. підтримав доводи апеляційної скарги. ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка з`явилась у судове засідання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 5555456 від 31.12.2025 року, 04 квітня 2025 року о 18 год. 34 хв. в м. Києві на площі Галицькій, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes», н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимоги забороняючого (жовтого) сигналу світлофору, не зупинилася у визначеному місці, при виїзді на перехрестя не забезпечила безпеку дорожнього руху та скоїла зіткнення з автомобілем «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Таким чином, ОСОБА_1 порушила п. 8.7.3.ґ ПДР, тобто здійснила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Зі змісту пункту 8.7.3. ґ ПДР України слідує, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Пунктом 8.10 ПДР України визначено: у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія).
Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року
Схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколами допиту свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Рапортом працівника поліції підтверджується, що 4 квітня 2025 року о 18 год 34 хв в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі названих вище транспортних засобів.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується:
протоколом про адміністративне правопорушення; 
схемою місця ДТП;
Протоколом огляду відеозаписів, які були долучені з системи «Безпечна столиця» від 20 червня 2025 року, проведеного старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві Юрченко О.В.;
Відеозаписами з дорожніх камер;
Довідкою про режим роботи світлофорного об`єкту та схемою розміщення дорожніх знаків за адресою площа Галицька у м. Києві згідно протоколу роботи світлофорного об`єкту та загальноміської бази даних дислокацій ТЗРДР станом на 04.04.2025 року;
висновком експерта №4147-Е за результатами проведення авто-технічної експертизи від 08.09.2025 року, згідно якого встановлено: Автомобіль «Mercedes-Benz АМG G63» під керуванням водія ОСОБА_1 виїхав на перехрещення проїзних частин вул.Дмитрівська -пл.Галицька на жовтий сигнал світлофора.
Автомобіль «Volkswagen Tiguan» під керуванням водія ОСОБА_2 виїхав на перехрещення проїзних частин вул. Саксаганського - пл. Галицька на зелений сигнал світлофора.
В момент зіткнення для напрямку руху водія автомобіля «Volkswager Tiguan» був ввімкнений зелений сигнал світлофора, а для напрямку руху водія автомобіля «Mercedes-Benz AMG G63» був увімкнений червоний сигнал світлофора.
3 технічної точки зору, пояснення водія автомобіля «Volkswagen Tiguan» ОСОБА_2 про те, що автомобіль під його керуванням виїжджав на перехрещення проїзних частин вул. Саксаганського пл. Галицька на зелений сигнал світлофору є технічно спроможними
З технічної точки зору, пояснення про виїзд автомобіля «Mercedes- Benz AMG G63» під керуванням ОСОБА_3 на перехрещення проїзних частин вул. Дмитрівська пл. Галицька на зелений сигнал світлофору є технічно неспроможними.
В даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля «Volkswagen Tiguan» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.16.8. та 12.3. Правил дорожнього руху
В даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля «Mercedes-Benz AMG G63» ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності з вимогами п.л.8.7.3. ґ,е та 12.3. Правил дорожнього руху.
В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Tiguany» Д ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути даного зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування з причин, викладених в дослідницькій частині.
В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Volkswagen Tiguan» ОСОБА_2 невідповідностей технічного характері вимогам п.п.16.8. та 12.3. ПДР, які перебували б в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, не вбачається з підстав, викладених дослідницькій частині.
B даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mercedes-Benz AMG G63» ОСОБА_1 , не мала технічної можливості уникнути даного зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування з причин, викладених в дослідницькій частині.
В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz АМG С63» ОСОБА_1 невідповідностей технічного характеру вимогам п.12.3 ПДР з технічної точки зору не вбачається
В даній дорожній обстановці виїзд автомобіля «Mercedes-Benz AMG G63» перехрещення проїзних частин вул. Дмитрівської - пл. Галицької не відповідав вимогам п.16.8 ПДР, однак визначити експертним шляхом, чи знаходиться вказана невідповідність дій водія ОСОБА_1 причинному зв`язку з настанням даної ДТП не представляється можливим причин, викладених в дослідницькій частині.
В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Volkswager Tiguan» ОСОБА_2 невідповідностей технічного характеру вимогам п.п.16.8. та 12.3. ПДР, які перебували б в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, не вбачається з підстав, викладених в дослідницькій частині.
В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz АМG G63» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.16.8 ПДР, однак вирішити експертним шляхом наявність причинного зв`язку між вказаними невідповідностями та настанням ДТП не представляється можливим, з підстав, викладених в дослідницькій частині.
Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1  вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.
Враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість встановити дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вимог п. 8.7.3. ґ ПДР України не дотрималась, що призвело до зіткнення автомобілів. Посилання апеляційної скарги на те, що в висновку зазначено про неможливість вирішити експертним шляхом наявність причинного зв`язку між невідповідністю в діях ОСОБА_1 технічного характеру вимогам 16.8 та 12.3 ПДР та настанням ДТП, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідь на таке питання експертом розглядалось з перспективи уникнення ДТП шляхом застосування екстреного гальмування з боку учасників ДТП.
Разом з тим, висновком однозначно встановлено відсутність порушень ПДР України водієм ОСОБА_2 та однозначно встановлено порушення п. 8.7.3 ґ ПДР України ОСОБА_1 . Як вбачається з матеріалів справи, у тому числі з висновку експерта та відеозаписів камер дорожнього спостереження, як би ОСОБА_1 притримувалась правил дорожнього руху та не продовжила рух на жовтий сигнал світлофору, даної пригоди б не відбулось. Саме дії ОСОБА_1 призвели до аварійної ситуації на дорозі, поставивши в загрозу інших учасників дорожнього руху. 
Доводи апеляційної скарги про порушення строків складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставні. З огляду на те, що в даній конкретній справі, складанню протоколу передувало кримінальне провадження. Відповідно органи досудового розслідування, провівши необхідні експертизи, щодо характеру ушкоджень здоров`я учасників ДТП та виключивши кримінальну складову направили матеріали, уповноваженим особам для притягнення до адміністративної відповідальності, винуватої в ДТП особи. Строк складання протоколу про адмін правопорушення не був порушений з часу отримання уповноваженим органом матеріалів після закриття кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково одночасно визнав ОСОБА_1 винною та закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вважає, що закриваючи провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
За положеннями ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.
Пункт 7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема: факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила, та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.
Отже, системний аналіз зазначених правових норм свідчить, що закриття провадження на підставі закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.
Встановлення такої обставини - чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Крім того, в аспекті аналізу положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні, не дивлячись на сплив строку, встановленого ст. 38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це, поєднання закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.
Також апеляційний суд зазначає, що правовий аналіз ст.38 КУпАП свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в інкримінованому їй правопорушенні (в даному випадку у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди), провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини в діях особи.
В свою чергу, судом першої інстанції правомірно було встановлено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП та те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло більше трьох місяців з дня вчинення цього правопорушення, відтак закрито провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови суду.
Враховуючи наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування та закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 6 березня 2026 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 6 березня2026року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа