справа №991/9838/25
провадження №1-кп/991/119/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України
«10» червня 2026 року        м. Київ
Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду під час судового засідання у кримінальному провадженні №52025000000000184 від 08 квітня 2025 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України; ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури  ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
ВСТАНОВИВ:
24 вересня 2025 року до Вищого антикорупційного суду надійшов для розгляду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №52025000000000184 від 08 квітня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України. 
09 червня 2026 року до суду надійшли клопотання прокурора САП ОСОБА_5 про продовження строку дії покладених на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язків.
Враховуючи те, що заявлені прокурором клопотання про продовженням строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених є взаємопов`язаними, суд, заслухавши думки учасників судового засідання, які не заперечували з приводу їх одночасного розгляду, вважає за доцільне розглядати такі клопотання разом із дослідженням наведених доводів у сукупності, що сприятиме забезпеченню повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин у межах вирішення цих питань.

Обставини клопотання прокурора САП ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 .
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 травня 2025 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому неодноразово було продовжено. Востаннє ухвалою суду від 10 листопада 2025 року строк тримання під вартою було продовжено до 08 січня 2026 року та визначено заставу у розмірі 10 000 000 (десять мільйонів) грн, з покладенням на останнього процесуальних обов`язків у разі її внесення. 09 грудня 2025 року після внесення визначеного судом розміру застави обвинувачений ОСОБА_3 був звільнений з-під варти, після чого почали діяти покладені на нього обов`язки, які неодноразово продовжувалися. В останнє покладені на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки продовжувалися ухвалою суду від 22 квітня 2026 року, зокрема: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до Державної міграційної служби України усі наявні паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд за межі України, окрім паспорта громадянина України; носити електронний засіб контролю. Строк дії таої постановленої судом ухвали визначений до 22 червня 2026 року, однак, на переконання прокурора, підстави для подальшої дії покладених на ОСОБА_3 обов`язків продовжують існувати. За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у період часу з 20 березня по 26 травня 2025 року організував незаконне переправлення двох осіб через державний кордон України, керував такими діями та сприяв їх вчиненню порадами та вказівками, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України. При цьому, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 прийняв пропозицію, обіцянку та одержав неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, та запропонував і пообіцяв здійснити вплив за надання такої вигоди за попередньою змовою групою осіб, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України. Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що з 15 квітня 2025 року прийняв пропозицію, обіцянку, а 26 травня 2025 року одержав неправомірну вигоду для себе за вплив у прийнятті рішення особами, уповноваженими на виконання функцій місцевого самоврядування, а також в цей же час запропонував і пообіцяв здійснити вплив за надання такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України. Тобто, як зазначає прокурор, на даний час наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 , з-поміж іншого, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також стороною обвинувачення встановлено достатню кількість відомостей, які вказують на схильність і можливість обвинуваченого реалізувати ризик, передбачений у п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України. Зазначаючи про наявність ризику переховування від суду, прокурор посилається на: тяжкість і характер злочинів, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_3 , суворість можливого покарання і пов`язані із цим негативні наслідки, які можуть спонукати обвинуваченого до втечі; можливість обвинуваченого безперешкодно залишати територію України для подальшого переховування за її межами; майновий стан, як самого обвинуваченого ОСОБА_3 , так і його близьких осіб, який є достатнім для фінансового забезпечення під час можливого переховування. На переконання прокурора, на теперішній час ризик переховування обвинуваченого від суду не зменшився та продовжує залишатися актуальним. Звернув увагу, що розмір застави щодо ОСОБА_3 ухвалою суду від 22 квітня 2026 року зменшено з 10 000 000 грн до 9 220 000 грн, у зв`язку з чим її стримуючий ефект відповідно знижується, що потребує компенсації цього зниження за рахунок продовження раніше встановлених обов`язків. Водночас прокурор відмітив, що медичної документації, яка свідчила б про те, що виконання окремих обов`язків шкодить здоров`ю або перешкоджає лікуванню обвинуваченого, суду не надано. Вважає за доцільне продовження процесуальних обов`язків щодо ОСОБА_3 ще на 2 місяці.
Обставини клопотання прокурора САП ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 .
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду 28 травня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. У подальшому цей строк неодноразово продовжувався, зокрема, ухвалою суду від 05 січня 2026 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до 05 березня 2026 року, з визначенням застави в розмірі 3 500 000(трьох мільйонів п`ятсот тисяч) гривень, як альтернативного запобіжного заходу, який 22 січня 2026 року ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду було зменшено до 2 013 440 (двох мільйонів тринадцяти тисяч чотириста сорока) гривень. Після внесення застави ОСОБА_4 було звільнено з-під варти та покладено на нього відповідні обов`язки, які неодноразово продовжувалися, в останнє ухвалою суду від 22 квітня 2026 року, зокрема: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до Державної міграційної служби України усі наявні паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд за межі України, окрім паспорта громадянина України; носити електронний засіб контролю.Строк дії останньої постановленої судом ухвали визначений до 22 червня 2026 року, однак, на переконання прокурора, підстави для подальшого покладення на ОСОБА_4 цих обов`язків продовжують існувати. За версією органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у період часу з 20 березня по 26 травня 2025 року організував незаконне переправлення двох осіб через державний кордон України, керував такими діями та сприяв їх вчиненню порадами та вказівками, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України. Також ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він разом із ОСОБА_3 прийняв пропозицію, обіцянку та одержав неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, та запропонував і пообіцяв здійснити вплив за надання такої вигоди за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України. Як зазначає прокурор, на даний час наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , з-поміж іншого, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також стороною обвинувачення встановлено достатню кількість відомостей, які вказують на схильність і можливість обвинуваченого реалізувати ризик, передбачений у п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України ризик. Зазначаючи про наявність ризику переховування від суду, прокурор посилається на: тяжкість і характер злочинів, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_4 , суворість можливого покарання і пов`язані із цим негативні наслідки, які можуть спонукати обвинуваченого до втечі; можливість обвинуваченого безперешкодно залишати територію України для подальшого переховування за її межами; майновий стан як самого обвинуваченого ОСОБА_4 , так і його близьких осіб, який є достатнім для фінансового забезпечення під час можливого переховування. На думку прокурора, на теперішній час ризик переховування обвинуваченого від суду не зменшився та не став менш вагомим. У клопотанні прокурор звертає увагу, що на його думку, обов`язки не обмежують надмірно права і свободи ОСОБА_4 , а спрямовані виключно на досягнення мети кримінального провадження та запобігання вказаним ризикам. Крім цього зазначає, що медичної документації, яка свідчила б про те, що виконання окремих обов`язків шкодить здоров`ю або перешкоджає лікуванню обвинуваченого, суду не надано. Вважає за доцільне продовження процесуальних обов`язків щодо ОСОБА_4 ще на 2 місяці.
Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні прокурор підтримав подані ним клопотання та просив продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених, зазначивши, що ризик переховування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від суду залишається актуальним. Свої твердження прокурор обґрунтовував специфікою інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень та можливістю легкого перетину ними державного кордону, достатнім матеріальним станом, а також наявністю в одного з обвинувачених нерухомого майна за межами України. 
Захисник ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , за винятком обов`язку носити електронний засіб контролю. Просив суд врахувати стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 та зняти з нього обмеження щодо носіння електронного засобу контролю, який, на переконання сторони захисту, не впливає на ступінь поведінки ОСОБА_3 . Зазначив, що, враховуючи тривалість розгляду кримінального провадження, ОСОБА_3 регулярно з`являється в судові засідання та висловлює свою позицію, крім часу коли перебуває на лікування, що також підтверджується відповідними документами. Така поведінка обвинуваченого свідчить, що останній не має будь-яких намірів порушувати покладені на нього судом обов`язки.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника. Додатково звернув увагу на погіршення стану свого здоров`я та просив зняти електронний засіб контролю, який йому заважає вцілому.
Захисник ОСОБА_6 зазначив, що клопотання прокурора про продовження строку обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 є формальним, але він не заперечує проти його задоволення.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи свого захисника. Водночас вказав, що обов`язок носіння електронного засобу контролю для нього є обтяжливим, оскільки потребує регулярного заряджання.
Щодо застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу та мотиви суду стосовно клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого.
Суд на підставі відомостей, які містяться в наявних матеріалах кримінального провадження, а також пояснень учасників судового засідання встановив, що 26 травня 2025 року ОСОБА_3 було затримано та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 369-2 КК України.
28 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 21 196 000 грн, з покладенням відповідних обов`язків у разі її внесення (т.2 а.с. 114-127).
23 липня 2025 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду строк тримання ОСОБА_3 під вартою продовжено до 20 вересня 2025 року та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 15 149 000 грн, з покладенням відповідних обов`язків у разі її внесення (т.2 а.с. 86-104).
18 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду продовжено ОСОБА_3 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 листопада 2025 року, та визначено заставу у розмірі 15 140 000 грн. (т.2 а.с. 10-18).
07 жовтня 2025 року ухвалою судді Вищого антикорупційного суду відмовлено у задоволенні заяв адвокатів ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , та адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про негайне звільнення обвинувачених з-під варти (т.3 а.с. 134-137).
16 жовтня 2025 року ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18 вересня 2025 року в частині визначення розміру застави змінено та встановлено підозрюваному ОСОБА_3 заставу у розмірі 11 203 600 грн, а решту ухвали залишено без змін (т.15 а.с. 64-70).
22 жовтня 2025 року ухвалою судді Вищого антикорупційного суду відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу (т.11 а.с.15-16).
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 10 листопада 2025 року строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 08 січня 2026 року, та визначено заставу у розмірі 10 000 000 грн., з покладенням відповідних обов`язків у разі її внесення.(т.15, а.с.153).
09 грудня 2025 року за обвинуваченого ОСОБА_3 внесена застава і останній був звільнений з-під варти, після чого почали діяти обов`язки, які неодноразово продовжувалися судом (ухвалами від 07 січня 2026 року, 03 березня 2026 року), в останнє ухвалою від 22 квітня 2026 року строком до 22 червня 2026 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до Державної міграційної служби України усі наявні паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд за межі України, окрім паспорта громадянина України; носити електронний засіб контролю. Крім того, цією ухвалою було задоволено частково клопотання адвоката ОСОБА_7 та зменшено обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави до 9 220 000 грн.
09 червня 2026 року до суду надійшло клопотання прокурора САП ОСОБА_5 про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання прокурора, суд виходить з того, що ОСОБА_3 у даній справі набув статусу обвинуваченого (ч. 2 ст. 42 КПК України), обґрунтованість пред`явленої йому підозри була перевірена слідчими суддями під час обрання та продовження запобіжного заходу, а тому суду необхідно розглянути питання доцільності продовження покладених на обвинуваченого обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали.
У своєму клопотанні прокурор стверджує, що встановлений під час досудового розслідування ризик переховуватися від суду, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшився, є реальним та продовжує існувати, що зумовлює необхідність продовжити строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, щоб в такий спосіб запобігти наявному ризику і гарантувати належну процесуальну поведінку під час судового провадження.
Перевіряючи наявність вказаного прокурором ризику на час розгляду цього клопотання, суд виходить з того, що з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_3 (злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, які, відповідно до класифікації за ступенем тяжкості, закріпленими у ст. 12 КК України, належать до нетяжких та тяжких злочинів), характеру таких кримінальних правопорушень (вбачається з обвинувального акта - організація незаконного переправлення двох осіб через державний кордон України під час запровадженого воєнного стану та обвинувачення у корупційному злочині), факту завершення дослідження письмових матеріалів сторони обвинувачення в суді, стадії розгляду кримінального провадження (допит обвинувачених), ризик переховування від суду залишається актуальним, що пов`язано з очікуванням прийняття кінцевого рішення, наявністю в обвинуваченого можливостей залишити територію України у незаконний спосіб поза офіційними пунктами пропуску через державний кордон України, що вбачається з обвинувального акта, який прийнятий судом до розгляду (обізнаність щодо місць розташування офіційних пунктів пропуску ДПС України, факт територіального розташування Закарпатської області, де проживає обвинувачений).
Твердження сторони захисту про те, що носіння електронного засобу контролю для обвинуваченого ОСОБА_3 є обтяжливим, в тому числі через його стан здоров`я та тривалим перебуванням у медичних закладах, не приймаються судом до уваги, оскільки наявна в матеріалах кримінального провадження медична документація, не зважаючи на її обсяг, не містить відомостей, що носіння електронного засобу контролю є протипоказаним або унеможливлює надання йому медичної допомоги із застосуванням спеціального медичного обладнання та/або спричиняє значні незручності у його носінні чи становить небезпеку для його здоров`я.
На думку суду, продовження існування ризику переховування від суду обумовлює необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків строком на два місяці, тобто до 10 серпня 2026 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до Державної міграційної служби України усі наявні паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд за межі України, окрім паспорта громадянина України; носити електронний засіб контролю, а визначений обсяг обов`язків не є надмірно обтяжливими для обвинуваченого, здатний у комплексі запобігти реалізації встановленого ризику переховування від суду та в достатній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Щодо застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу та мотиви суду стосовно клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого.
На підставі відомостей, які містяться в наявних матеріалах кримінального провадження, а також пояснень учасників судового засідання суд встановив, що 26 травня 2025 року ОСОБА_4 було затримано та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 369-2 КК України.
28 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 10 446 600 грн, з покладенням відповідних обов`язків у разі її внесення.
23 липня 2025 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду строк тримання ОСОБА_4 під вартою продовжено до 20 вересня 2025 року та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 7 570 000 грн, з покладенням відповідних обов`язків у разі її внесення.
18 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів та визначено заставу у розмірі 7 570 000 грн. (т.2 а.с. 4-9).
07 жовтня 2025 року ухвалою судді Вищого антикорупційного суду відмовлено у задоволенні заяв адвокатів ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , та адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про негайне звільнення обвинувачених з-під варти (т.3 а.с. 134-137).
10 листопада 2025 року ухвалою Вищого антикорупційного суду продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів та визначено заставу у розмірі 5 000 000 грн., з покладенням відповідних обов`язків у разі її внесення (т.15 а.с.176-182).
25 грудня 2025 року Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду було залишено без задоволення апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 10 листопада 2025 року залишено її без змін.
05 січня 2026 року ухвалою Вищого антикорупційного суду строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено на 60 діб, тобто до 05 березня 2026 року, з визначенням застави в розмірі 3 500 000 (трьох мільйонів п`ятсот тисяч) гривень, як альтернативного запобіжного заходу та покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків (т.22. а.с.101).
22 січня 2026 року ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду розмір застави було зменшено до 2 013 440 (двох мільйонів тринадцяти тисяч чотириста сорока) гривень.
25 січня 2026 року ОСОБА_4 було звільнено з-під варти, у зв`язку з внесенням ним застави (т.23, а.с.129). Після цього відносно обвинуваченого почали діяти обов`язки, строк дії яких в подальшому неодноразово продовжувався судом (3 березня 2026 року), а в останнє ухвалою суду від 22 квітня 2026 року строком до 22 червня 2026 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до Державної міграційної служби України усі наявні паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд за межі України, окрім паспорта громадянина України; носити електронний засіб контролю.
09 червня 2026 року до суду надійшли клопотання прокурора САП ОСОБА_5 про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання прокурора, суд виходить з того, що ОСОБА_4 у даній справі набув статусу обвинуваченого (ч. 2 ст. 42 КПК України), обґрунтованість пред`явленої йому підозри була перевірена слідчими суддями під час обрання та продовження запобіжного заходу, а тому суду необхідно розглянути питання доцільності продовження покладених на обвинуваченого обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали.
У своєму клопотанні прокурор стверджує, що встановлений під час досудового розслідування ризик переховуватися від суду, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшився, є реальним та продовжує існувати, що зумовлює необхідність продовжити строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, щоб в такий спосіб запобігти наявному ризику і гарантувати належну процесуальну поведінку під час судового провадження.
Перевіряючи наявність вказаного прокурором ризику на час розгляду цього клопотання, суд виходить з того, що з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 (злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, які, відповідно до класифікації за ступенем тяжкості, закріпленими у ст. 12 КК України, належать до нетяжких та тяжких злочинів), характеру таких кримінальних правопорушень (вбачається з обвинувального акта - організація незаконного переправлення двох осіб через державний кордон України під час запровадженого воєнного стану та обвинувачення у корупційному злочині), факту завершення дослідження письмових матеріалів сторони обвинувачення в суді, стадії розгляду кримінального провадження (допит обвинувачених), ризик переховування від суду залишається актуальним, що пов`язано з очікуванням прийняття кінцевого рішення, наявністю в обвинуваченого можливостей залишити територію України у незаконний спосіб поза офіційними пунктами пропуску через державний кордон України, що вбачається з обвинувального акта, який прийнятий судом до розгляду (обізнаність щодо місць розташування офіційних пунктів пропуску ДПС України, факт територіального розташування Закарпатської області, де проживає обвинувачений).
Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що носіння електронного засобу контролю для нього є обтяжливим та суттєво порушують нормальний уклад життя (потребує регулярної зарядки) не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджуються будь-якими об`єктивними даними.
На думку суду, продовження існування ризику переховування від суду обумовлює необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, строком на два місяці, тобто до 10 серпня 2026 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до Державної міграційної служби України усі наявні паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд за межі України, окрім паспорта громадянина України; носити електронний засіб контролю.
Підсумовуючи, суд вважає, що визначені обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язки не є надмірно обтяжливими для них, здатні запобігти реалізації встановленого ризику переховування від суду та в достатній мірі забезпечать їх належну процесуальну поведінку.
Розглядаючи зазначені клопотання, суд надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 176-178, 194, 199, 331, 372, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого  ОСОБА_3  - задовольнити.
Продовжити на два місяці, тобто до 10 серпня 2026 року, строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
-прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;
-не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду;
-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
-здати на зберігання до Державної міграційної служби України усі наявні паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд за межі України, окрім паспорта громадянина України;
-носити електронний засіб контролю.
Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого  ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити на два місяці, тобто до 10 серпня 2026 року, строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
-прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;
-не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду;
-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
-здати на зберігання до Державної міграційної служби України усі наявні паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд за межі України, окрім паспорта громадянина України;
-носити електронний засіб контролю.
Здійснення контролю за виконанням покладених на обвинувачених обов`язків доручити прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя           ОСОБА_9