ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026 Справа № 917/267/24 

за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Чіпа Олександра Анатолійовича, АДРЕСА_1 
до Приватного акціонерного товариства “Пересувна механізована колона-125”, адреса: 39070, Полтавська обл., Кременчуцький район, смт. Градизьк, вул. Київська, 1А/1, код ЄДРПОУ 01037471
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська область, Кременчуцький район, селище Градизьк, вул. Київська, буд. 21
про встановлення земельного сервітуту
Суддя Кльопов І.Г.
Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: 16.02.2024 фізична особа - підприємець Чіп Олександр Анатолійович звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного акціонерного товариства “Пересувна механізована колона - 125”, в якому просив суд:
- встановити, з моменту набрання рішенням законної сили, на користь фізичної особи-підприємця Чіпа Олександра Анатолійовича строковий оплатний земельний сервітут площею 614 м кв., відповідно до плану земельної ділянки виконаного інженером-геодезистом ФОП Бортником Д.В., на земельній ділянці 5320655400:30:011:0194, загальною площею 0,3394 га, що знаходиться у смт Градизьк, Кременчуцького району Полтавської області, перебуває у власності Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області та передана в оренду до ПрАТ “Пересувна механізована колона - 125” ЄДРПОУ 01037471, адреса: 39070, Полтавська обл. Кременчуцький район, смт Градизьк, вул. Київська, 1А/1, відповідно до п.п. а), б) частини 1 статті 99 Земельного кодексу України, на право проходу та проїзду на транспортному засобі по наявному шляху до земельної ділянки 5320655400:30:011:0193;
- встановити строк сервітуту до 20.12.2028;
- встановити плату за сервітут у розмірі 3385,00 грн в рік на користь ПрАТ “Пересувна механізована колона-125” ЄДРПОУ 01037471, адреса: 39070, Полтавська обл. Кременчуцький район, смт Градизьк, вул. Київська, 1А/1.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 17.04.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2024 у справі № 917/267/24 суд відмовив ФОП Чіп О.А. у задоволенні позову.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 22.01.2025 скасував постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2024 та рішення Господарського суду Полтавської області від 17.04.2024 у справі № 917/267/24, справу передав на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області. 
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 917/267/24 визначено суддю Кльопова І.Г.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.02.2025 суд прийняв справу до провадження, підготовче засідання призначено на 18.03.2025.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.04.2025 суд призначив у справі судову експертизу, зупинив провадження у справі, справу направив до Полтавського відділення Національного наукового центру “Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса” для проведення експертизи.
Експертами вирішувалися наступні питання:
1) Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку 5320655400:30:011:0193 до об`єктів нерухомості, а саме будівлі матеріально- технічного складу літ. «А» та будівлі промислового призначення літ. «Б», розташованих в смт. Градизьк, Кременчуцького району, Полтавської області по вул Київській, 1А/10 з врахуванням господарської діяльності власника нерухомого майна, можливості заїзду та виїзду спецтехніки та вантажних автомобілів?
2) Чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту для доступ до земельної ділянки з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193? Якщо так, то надати всі можливі варіанти встановлення земельного сервітуту%
3) Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193?
4) Чи існує шлях для проходу та проїзду транспортними засобами до виробничого підприємства ФОП ЧІП Олександра Анатолійовича, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 через земельну ділянку з кадастровим номером: 5320655400:30:011:0174 до автодороги Н-08?
5) Чи існує шлях для проходу та проїзду транспортними засобами до виробничого підприємства ФОП ЧІП Олександра Анатолійовича, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 через земельну ділянку з кадастровим номером: 5320655400:30:011:0213?
6) Чи існує шлях для проходу та проїзду транспортними засобами до виробничого підприємства ФОП ЧІП Олександра Анатолійовича, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 через земельну ділянку з кадастровим номером: 5320655400:30:011:0194? Якщо так, то в яких саме варіантах згідно висновків зроблених експертом у висновку №72-23 від 20.10.2023?
7) Чи доцільно встановлення будь-якого іншого земельного сервітуту для доступу до земельної ділянки з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193, якщо він вже встановлений на земельну ділянку з кадастровим номером: 5320655400:30:011:0213?
8) Чи перешкоджають бетонні конструкції (паркан), які перебувають на балансі ПрАТ «ПМК-125» прямому пішому доступу людей та проїзду будь-якої техніки та транспортних засобів із земельної ділянки з кадастровим номером: 5320655400:30:011:0213 до земельної ділянки з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193? Якщо так, то чи вирішить цю проблему демонтаж вказаного паркану зі сторони ПрАТ «ПМК-125»?
02.03.2026 за вхід. № 2765 надійшов Висновок Полтавського відділення Національного наукового центру “Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса” за результатами проведення експертизи та матеріали справи № 917/267/24 
Так, судовими експертами зроблено наступний висновок.
1. На момент проведення натурного обстеження шлях для проходу та проїзду транспортними засобами до виробничих будівель власника Чіпа Олександра Анатолійовича, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 через земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:001:0174 до автодороги Н-08 відсутній.
2. Шлях для проїзду транспортними засобами до виробничих будівель власника Чіпа Олександра Анатолійовича, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 через земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:011:0213 відсутній. Прохід до виробничих будівель власника Чіпа Олександра Анатолійовича, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 через земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:01І:0213 мається в наявності.
3. Технічно можливі варіанти для влаштування проїзду до об"єктів нерухомості, а саме будівлі матеріально-технічного складу літ. "А" та будівлі промислового призначення літ. "Б", розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 з врахуванням господарської діяльності власника нерухомого майна, можливості заїзду та виїзду спецтехніки та вантажних автомобілів наведені в дослідницькій частині та відображені в додатках №1 та 2 до висновку експерта Маківського М.В. № 72-23 від 20.10.2023.
Як зазначалось експертами в дослідницькій частині висновку, згідно даних Генерального плану селища Градизьк не передбачено влаштування вулиці з твердим покриттям до земельної ділянки з кадастровим номером 5320655400:30:011:0174, тому варіант №2 не може бути запропонованим.
Найбільш оптимальним з технічної точки зору та з урахуванням вимог державних будівельних норм є варіант № 1 встановлення земельного сервітуту, який зазначений у висновку експерта Маківського М.В. № 72-23 від 20.10.2023.
4. На розгляд суду експертами запропонований один технічно можливий варіант встановлення земельного сервітуту на право проїзду транспортними засобами для доступу до земельної ділянки з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 та виробничих будівель, які розташовані на даній земельній ділянці (додаток №1).
5. З урахуванням виду права земельного сервітуту на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху для забезпечення доступу до земельної ділянки з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193, розташованої в АДРЕСА_2  на розгляд суду запропонований один варіант встановлення земельного сервітуту (додаток №1).
6. На розгляд суду запропонований один технічно можливий варіант для влаштування земельного сервітуту для проходу та проїзду на земельну ділянку 5320655400:30:011:0193 до будівель матеріально-технічного складу літ. "А" та будівлі промислового призначення літ. «Б», розташованих в АДРЕСА_3 з врахуванням господарської діяльності власника нерухомого майна, можливістю заїзду та виїзду спецтехніки та вантажних автомобілів (додаток №1).
7. Як зазначалось експертами в дослідницькій частині висновку, встановлений земельний сервітут для доступу до земельної ділянки з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193, через земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:011:0213 не дає технічної можливості для улаштування проїзду до будівель виробничого призначення , що належать Чіп Олександру Анатолійовичу.
Встановлення будь-якого іншого земельного сервітуту для доступу до земельної ділянки з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 доцільно.
8. Бетонні конструкції (паркан), які перебувають на балансі ПрАТ «ПМК-125» не перешкоджають проїзду будь-якої техніки та транспортних засобів із земельної ділянки з кадастровим номером 5320655400:30:011:0213 до земельної ділянки з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193, так як влаштування проїзду транспортними засобами до виробничого підприємства ФОП Чіп Олександр, яке розташоване за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, смт. Градизьк, вул. Київській, lA/10 на земельній ділянці з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 через земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:011:0213 неможливе.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.03.2026 суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 02.04.2026
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.04.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті.
27.04.2026 за вхід. № 5593 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
ФОП Чіп Олександр Анатолійович, здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193, яка належить Градизькій селищній раді, та була передана йому в оренду відповідно до договору оренди землі від 20.12.2021.
На вказаній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна, а саме: матеріально-технічний склад та будівля промислового призначення, загальною площею 419,4 м кв., що перебуває у власності позивача, відповідно до договору купівлі - продажу нежитлової будівлі від 20.08.2001, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області.
Земельна ділянка, на якій знаходиться належне позивачу приміщення складу, з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером 5320655400:30:011:0194, яка перебуває в оренді у ПрАТ «ПМК-125», згідно з договором оренди землі від 22.01.2018.
Як зазначає позивач, усі можливі шляхи заїзду на територію його земельної ділянки пролягають через сусідню ділянку, що перебуває в оренді ПрАТ «ПМК-125», у зв`язку з чим він позбавлений можливості доставляти необхідні матеріали до складів та вивозити продукцію.
Для вирішення цього питання було ініційовано звернення до постійно діючої комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, екології, раціонального природокористування та архітектури Градизької селищної ради.
07.07.2023 проведено виїзне засідання постійно діючої комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, екології, раціонального природокористування та архітектури Градизької селищної ради у присутності представників Градизької селищної ради, представників ФОП Чіпа Олександра Анатолійовича та ПрАТ «ПМК-125», на якому розглянули питання щодо можливості проїзду до виробничого підприємства ФОП ЧІП Олександр Анатолійович, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 через земельну ділянку з кадастровим номером: 5320655400:30:011:0194, яка знаходиться в оренді ПАТ «ПМК-125» (договір оренди укладений ПрАТ «ПМК - 125» та Градизькою селищною радою 22.01.2018).
За наслідками огляду встановлено факт неможливості влаштування проїзду до виробничих будівель ФОП Чіпа О. А. в іншому місці, ніж через земельну ділянку орендовану ПАТ «ПМК-125», та вирішено рекомендувати ФОП Чіпу О. А. вирішити питання проїзду, шляхом укладення договору сервітуту із ПАТ «ПМК-125» (копія Протоколу № 19 від 07.07.2023 в матеріалах справи).
На замовлення позивача у справі судовим експертом Маківецьким М. В. проведено земельно-технічне дослідження земельної ділянки, розташованої в смт. Градизьк Кременчуцького району Полтавської області.
За результатами проведення земельно-технічного дослідження земельної ділянки складено Висновок експерта № 72-23 (копія міститься в матеріалах справи).
Відповідно до дослідницької частини висновку експерта № 72-23 за результатами проведення земельно-технічного дослідження земельної ділянки, розташованої в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській, 1А/10, проаналізувавши наведені вимоги державних будівельних норм щодо нормативних параметрів проїздів, під`їздних шляхів, майданчиків для розворотів машин для забезпечення нормального функціонування будівель і споруд та виходячи з їх розмірів, об`ємно-планувального рішення, врахування існуючої забудови, інженерних комунікацій, можливості окремого під`їзду, визначається розмір земельної ділянки необхідної для користування та обслуговування будівель і споруд, що належать особам на праві власності.
Для безперешкодного доступу до будівлі матеріально-технічного складу літ. «А» та будівлі промислового призначення літ. «Б», розташованих в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській, 1А/10 на земельній ділянці кадастровий номер 5320655400:30:011:0193 та проведення в них господарської діяльності необхідний проїзд по сусіднім земельним ділянкам, який можливо забезпечити лише шляхом встановлення сервітуту.
Виходячи із розташування будівлі матеріально-технічного складу літ. «А» та будівлі промислового призначення літ. «Б», розташованих в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській, 1А/10 на експерт запропонувати два варіанти встановлення земельного сервітуту.
Варіант 1 встановлення земельного сервітуту для можливості обслуговування будівлі матеріально-технічного складу літ. «А» та будівлі промислового призначення літ. «Б», розташованих в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській, 1А/10, проведення в них господарської діяльності та можливості заїзду та виїзду спецтехніки та вантажних автомобілів пропонується на земельній ділянці кадастровий номер 5320655400:30:011:0194 площею 627 м2, що в більшій мірі відповідає його необхідності можливості експлуатації та обслуговування будівлі матеріально-технічного складу літ. «А» та будівлі промислового призначення літ. «Б», так як при цьому варіанті встановлюється земельний сервітут, який менш обтяжливий для можливості заїзду та виїзду спецтехніки та вантажних автомобілів. Конфігурація та розміри встановлення земельного сервітуту для можливості обслуговування будівлі матеріально-технічного складу літ. «А» та будівлі промислового призначення літ. «Б», розташованих в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській 1А/10, проведення в них господарської діяльності та можливості заїзду та виїзду спецтехніки та вантажних автомобілів відображені в додатку № 1 до даного висновку експерта.
Варіант 2 встановлення земельного сервітуту для можливості обслуговування будівлі матеріально-технічного складу літ. «А» та будівлі промислового призначення літ. «Б», розташованих в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській, 1А/10, проведення в них господарської діяльності та можливості заїзду та виїзду спецтехніки та вантажних автомобілів пропонується на земельній ділянці кадастровий номер 5320655400:30:011:0194 площею 160 м2, що в меншій мірі відповідає його необхідності можливості експлуатації та обслуговування будівлі матеріально-технічного складу літ. «А» та будівлі промислового призначення літ. «Б», оскільки при цьому варіанті встановлюється земельний сервітут, який більш обтяжливий для можливості заїзду та виїзду спецтехніки та вантажних автомобілів. Конфігурація та розміри встановлення земельного сервітуту для можливості обслуговування будівлі матеріально-технічного складу літ. «А» та будівлі промислового призначення літ. «Б», розташованих в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській, 1А/10, проведення в них господарської діяльності та можливості заїзду та виїзду спецтехніки та вантажних автомобілів відображені в додатку № 2 до цього висновку експерта.
Як зазначено у висновку експерта, найбільш оптимальним з технічної точки зору є варіант № 1 встановлення земельного сервітуту.
Рішення 37 (позачергової) сесії 8 скликання Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області № 63 від 12.10.2023 погоджено Чіпу Олександру Анатолійовичу укладання договору земельного сервітуту на частину земельної ділянки комунальної власності площею 0,3394га, з кадастровим номером 5320655400:30:011:0194, яка перебуває в оренді у ПрАТ «ПМК-125».
Стосовно обраної земельної ділянки для сервітуту позивач зазначає, що, відповідно до висновку експерта № 72-23 за результатами проведення земельно-технічного дослідження земельної ділянки, розташованої в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській, 1А/10, встановлено можливі варіанти для влаштування проїзду до об`єктів нерухомості належних позивачеві, з врахуванням господарської діяльності власника нерухомого майна, в дослідницькій частині та відображені у додатках № 1, 2 до цього висновку експерта. Найбільш оптимальним з технічної точки зору є варіант № 1 встановлення земельного сервітуту.
Варіант № 1, відповідно до цього висновку експерта становить зону земельного сервітуту у розмірі 627 м кв. (ця земельна ділянка, що пропонується як сервітут є асфальтобетонною дорогою, що веде від належної позивачеві земельної ділянки до виїзду за територію ПАТ «ПМК-125» до автодороги Н-08).
Після цього, на замовлення позивача було складено зведений план земельних ділянок, та розроблений план земельної ділянки, що була визнана експертом більш доцільною для встановлення сервітуту (№ 1 додаток до висновку), виконаний інженером-геодезистом (сертифікат № 011602 від 19.12.2013) ФОП Бортником Д. В. для встановлення земельного сервітуту, площею 614 м кв. (після здійснення точних вимірів інженерами).
30.10.2023 позивач листом звернувся до ПрАТ «ПМК-125» з пропозицією укласти договір сервітуту, відповідно до варіанту № 1, викладеного у висновку експерта № 72-23.
Відповідач отримав зазначений лист 09.11.2023.
Як зазначає позивач, відповідач листом від 13.11.2023 відмовив у встановленні сервітуту, посилаючись, зокрема, на те, що вказані частини земельної ділянки кадастровий номер 5320655400:30:011:0194, які експертом вказані як можливі для використання в якості проїзду, використовуються в діяльності підприємства ПрАТ "ПМК-125», на них знаходяться джерела живлення, які постійно потребують ремонту, в тому числі невідкладного, ємності для зберігання, тощо, а також заплановано прокладання додаткових комунікацій саме по цих частинах.
15.11.2023 позивач повторно звернувся до ПрАТ «ПМК-125» із пропозицією укласти договір сервітуту. Зазначений лист отриманий відповідачем 23.11.2023. Проте листом від 28.11.2023 відповідач відмовив у встановленні сервітуту.
Отже, спираючись на висновок експерта, враховуючи, що цей варіант був визнаний більш доцільним та приймаючи до уваги той факт, що відповідачем, як підставу для відмови від укладення договору сервітуту, у листі, зазначено, що ПАТ «ПМК-125» бажає звести комунікаційні споруди на місці можливого сервітуту за варіантом № 2, вказаному у висновку експерта, позивач звернувся до суд з вимогою про встановлення сервітуту саме на земельній ділянці загальною площею 614 м кв., яка відображена у висновку експерта як більш доцільна (варіант № 1).
Позивач просить встановити строк сервітуту до 20.12.2028 та встановити плату за сервітут у розмірі 3 385 грн в рік на користь ПрАТ «Пересувна механізована колона - 125».
При прийнятті рішення судом враховано наступне
Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Судом встановлено, що позивач є власником об`єкту нерухомого майна, а саме: матеріально-технічний склад та будівля промислового призначення, загальною площею 419,4 м кв., на підставі договору купівлі - продажу нежитлової будівлі від 20.08.2001, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області та здійснює підприємницьку діяльність за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, смт. Градизьск, вул. Київська , 1А/10 на земельній ділянці з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193, яка належить Градизькій селищній раді, та була передана йому в оренду відповідно до договору оренди землі від 20.12.2021.
Земельна ділянка, на якій знаходиться належне позивачу приміщення складу, з кадастровим номером 5320655400:30:011:0193 знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером 5320655400:30:011:0194, яка перебуває в оренді у ПрАТ «ПМК-125», згідно з договором оренди землі від 22.01.2018.
Оскільки за твердженням позивача, усі можливі шляхи заїзду на територію його земельної ділянки пролягають через сусідню ділянку, що перебуває в оренді ПрАТ «ПМК-125», він позбавлений можливості доставляти необхідні матеріали до складів та вивозити продукцію.
На переконання позивача, для безперешкодного доступу до будівлі матеріально-технічного складу літ. «А» та будівлі промислового призначення літ. «Б», розташованих в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській, 1А/10 на земельній ділянці кадастровий номер 5320655400:30:011:0193 та проведення в них господарської діяльності необхідний проїзд по сусіднім земельним ділянкам, який можливо забезпечити лише шляхом встановлення сервітуту.
Частина 1 статті 98 статті 98 Земельного кодексу України встановлює, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками)
Відповідно до частини першої статті 100 Земельного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту (стаття 402 ЦК України). Статтею 403 ЦК України встановлено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.
Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.
Згідно зі статтею 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).
Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення, зокрема, такого земельного сервітуту як право проходу та проїзду на велосипеді, а також право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (стаття 98, 99 ЗК України). 
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку про можливість встановлення земельного сервітуту шляхом надання права проїзду та проходу через належну іншій особі земельну ділянку у разі, якщо задовольнити таку потребу у будь-який інший спосіб неможливо.
Законодавство передбачає можливість а не обов`язок встановлення земельного сервітуту, та вимагає такого встановлення заходів щодо, встановлення сервітуту в добровільному порядку. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.
У зв`язку з цим необхідно враховувати, що обов`язковою умовою звернення до суду з позовом про встановлення сервітуту є вжиття особою, яка вимагає такого встановлення, заходів щодо встановлення сервітуту за домовленістю з власником (володільцем) відповідної земельної ділянки.
Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), слід відмовляти у задоволенні відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у такої особи права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду.
Під час розгляду справи у спорі про встановлення земельного сервітуту належить з`ясовувати, з яких причин позивач не може використовувати належне йому майно.
Не підлягають задоволенню позовні вимоги про встановлення земельного сервітуту, якщо судом визначено, що неможливість використання майна зумовлена діями самого позивача.
Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб.
Позивач у позовній заяві зазначає, що ним всі можливості позасудового врегулювання спору та неможливість досягти взаєморозуміння із ПрАТ «ПМК-125» щодо укладення договору про встановлення сервітуту, а також про відсутність будь-яких інших варіантів здійснення проїзду до належних йому будівель.
На підтвердження своїх вимог позивач зазначає, що двічі звертався до відповідача із вимогою укласти договір-сервітут, однак отримав відмову. 
Проте, з наданих відповідей відповідача у вказаних листах мова йде про те, що відповідач готовий до розгляду питання про встановлення сервітуту, але просить залучити до розгляду представників Градизької територіальної громади (власником спірної земельної ділянки є місцева ОТГ), а також повідомляє про перешкоди, які можуть унеможливити цей сервітут. 
Крім того, позивач також посилається на висновок експерта № 72-23, яким визначено декілька варіантів встановлення земельного сервітуту. Найбільш оптимальним для позивача визначено варіант № 1.
Про те, із запропонованим експертом варіантом № 1 встановлення сервітуту, не погодився відповідач.
В той же час, проти варіанту № 2, який також запропоновано експертом заперечує позивач, посилаючись на відсутність дороги.
Так, визначальним при вирішенні питання щодо встановлення сервітуту є доведення неможливості задовольнити потребу у проїзді до складу та будівель промислового призначення позивача іншим шляхом, ніж через земельну ділянку відповідача.
Посилання позивача на те, що єдиний проїзд до його будівель проходить через земельну ділянку відповідача, суд відхиляє, оскільки саме лише існування такого проїзду не є підставою для задоволення вимог про встановлення сервітуту, який і встановлюється виключно за умови неможливості забезпечення проїзду будь-яким іншим чином, у тому числі шляхом облаштування нового проїзду іншим маршрутом, чого у цій справі не встановлено.
З матеріалів справи також убачається, що земельна ділянка кадастровий номер 5320655400;30;011:0193, яка перебуває у користуванні позивача та на якій розташовані об`єкти нерухомості, що належать йому на праві власності, лише часткове межує з земельною ділянкою кадастровий номер 5320655400:30:011:0194.
В матеріалах справи наявна копія заяви позивача на адресу відповідача про надання в суборенду частини земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача. Проте доказів відмови відповідача від укладання договору суборенди матеріали справи не містять.
Відповідач у відзиві на позов та додаткових поясненнях повідомив, що позивач здійснює свою господарську діяльність, про що свідчать наявність його працівників на робочих місцях кожного дня, а також останнім віднайдена можливість доступу до будівель, а саме організовано проїзд вздовж паркану ПрАТ «ПМК -125», за межами земельної ділянки з кадастровим номером: 5320655400:30:011:0194, а саме надані докази встановлення для нього сервітуту на іншу земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:011:0213, яка фактично є суміжною із земельною ділянкою з кадастровим номером: 5320655400:30:011:0194 та вони розділені між собою лише бетонним парканом, який в свою чергу перебуває на балансі ПрАТ «ПМК-125» та який ПрАТ «ПМК-125» просило повернути підприємству, навіть пропонували свою допомогу в демонтажі, тощо (довідка про утримання на балансі бетонних конструкцій та лист про прохання повернути бетонний паркан власнику в матеріалах справи).
До матеріалів справи відповідачем також надано відповідь від 01.04.2025 на запит ПрАТ «ПМК-125» від 01.04.2025, направлений до ФОП Кусій Юрій Григорович (КВЕД 23.70 різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю), який є законним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером: 5320655400:30:011:0174 і здійснює на ній свою господарську діяльність.
Так, в запиті були поставлені запитання: «Чи здійснює або ж здійснював у 2022- 2025 роках ФОП ЧІП О.А. безперешкодний доступ до своїх будівель розташованих в АДРЕСА_2 на земельній ділянці кадастровий номер 5320655400:30:011:0193, через земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:011:0174 за адресою: АДРЕСА_4 , яка перебуває у вашому кристуванні? Чи надавали Ви йому доступ до вказаного проїзду чи робив він це самостійно без дозволу?».
ФОП Кусій Ю.Г. повідомив та підтвердив, що «ФОП Чіп О.А. здійснює доступ до своїх будівель розташованих в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській, 1А/10 на земельній ділянці кадастровий номер 5320655400:30:011:0193, через мою земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:011:0174 за адресою: АДРЕСА_4 . Вказаний доступ я надав йому на прохання добровільно».
Зазначене твердження відповідача не було спростовано.
Таким чином, позивач не довів неможливість проїзду до свого майна та неможливість здійснення підприємницької діяльності у зв`язку з відсутністю доступу до приміщень станом на час розгляду цієї справи.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення сервітуту.
Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.
Суд критично оцінює наданий Висновок експертів №685/778 від 29.01.2026 та відхиляє його, зокрема, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ФОП «Чіп О.А.» протягом тривалого терміну використовував для проїзду та для доступу земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:011:0174 загальною площею 0,8 га (з цільовим призначенням 11.03 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств) за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, смт. Градизьк, вул. Київська, 1А/2».
Однак, експерти зазначають що на момент натурного обстеження вони не бачать можливості проїзду транспортом.
Так, експертами не взято до уваги факт наявності проїзду через земельну ділянку ФОП Кусія Ю.Г., який підтвердив, що «ФОП Чіп О.А. здійснює доступ до своїх будівель розташованих в смт Градизьк Кременчуцького району Полтавської області по вул. Київській, 1А/10 на земельній ділянці кадастровий номер 5320655400:30:011:0193 через земельну ділянку з кадастровим номером 5320655400:30:011:0174 за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, смт. Градизьк, вул. Київська, 1А/2. 
З огляду на викладене, висновок експертів №685/778 від 29.01.2026 спростовує обґрунтованість позовних вимог та визнається судом неналежним доказом у контексті спірних правовідносин.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).
Стаття 79 ГПК України закріпила в господарському процесі стандарт доказування "вірогідності доказів".
Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Господарським судом враховуються правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 року у справі № 910/2280/17, де, зокрема, вказано на те, що лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.
Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, отже, позовні вимоги є недоведеними позивачем та задоволенню не підлягають.
Враховуючи відмову в задоволенні позову судовий збір покладається на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України 
Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.06.2026 

Суддя Кльопов І.Г.