Справа № 473/6453/25

РІШЕННЯ
іменем України

"25" травня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді – Ротар М.М.,
за участю секретаря судового засідання – Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області про витребування земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому, з урахуванням поданої в подальшому заяви про зміну предмету позову, просив витребувати на його користь земельну ділянку з кадастровим номером 4822085000:19:000:0170 площею 1,00 га з незаконного володіння Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївського району Миколаївської області, право власності за якою зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.07.2020 року, номер запису про право власності 37169833.
Заявлені вимоги обґрунтував тим, що йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №838022, який був виданий 01.08.2006 року на підставі розпорядження Вознесенської райдержадміністрації №489 від 08 грудня 2005 року належить земельна ділянка площею 1,00 га к/н 4822081200:19:000:0009 для ведення особистого селянського господарства в межах території Трикратівської сільської ради Вознесенського району.
В подальшому земельна ділянка площею 1,00 га к/н 4822081200:19:000:0009 у зв`язку зі зміною нормативної бази та системи координат отримала кадастровий номер 4822085000:19:000:0170.
В липні 2025 року при отриманні інформаційної довідки стало відомо, що право власності на земельну ділянку к/н 4822085000:19:000:0170 на підставі рішення Олександрівської селищної ради №9 від 22.12.2018 року та наказу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № 9141/0/14-18-СГ від 20.12.2018 року було зареєстровано 02.07.2020 року за Олександрівською селищною радою державним реєстратором Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області. 
Посилаючись на наведені обставини, положення ст.41 Конституції України, ст.ст.16, 391 Цивільного кодексу України, ст.152 Земельного кодексу України позивач просить задовольнити позов.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, справу просив розглядати за відсутності представника. 
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у відсутності представника. 
Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з заявою відповідача про визнання позову, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з ч.1-3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно із ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
У судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами, що позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №838022, який був виданий 01 серпня 2006 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за №010601100042 належала земельна ділянка з кадастровим номером 4822081200:19:000:0009 площею 1,00 га, яка розташована в межах території Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказаний Державний акт був виданий позивачу на підставі розпорядження Вознесенської райдержадміністрації від 08.12.2005 року за №489-р.
Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 11.07.2025 року за №3103/354-25 кадастровий номер земельної ділянки 4822081200:19:000:0009 змінено на кадастровий номер 4822085000:19:000:0170 та є вірним для земельної ділянки площею 1,0000 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельні ділянку серії ЯБ №838022, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 01.08.2006 за № 010601100047.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 1,00 га. к/н 4822085000:19:000:0170, для ведення особистого селянського господарства, в межах території Трикратівської сільської ради Вознесенського району на підставі рішення Олександрівської селищної ради №9 від 22.12.2018 року та наказу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №9141/0/14-18-СГ від 20.12.2018 року було зареєстровано 02.07.2020 року за Олександрівською селищною радою, код ЄДРПОУ 04376162, державним реєстратором Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, Смоляр Любов Павлівною.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9988742382025 від 08.12.2025 року, органом який зареєстрував земельну ділянку в Державному земельному кадастрі 19.11.2018 року був Відділ у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.
Відповідно до статей 317, 319 ЦК України, саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.
За змістом ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч.1 ст.206 ЦПК).
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст.206 ЦПК).
Оскільки вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та заявлені з метою захисту свого порушеного права власності, підтверджені посиланнями на докази у справі, суд, за відсутності обґрунтованих сумнівів вважати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 206, 263-265 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області про витребування земельної ділянки, задовольнити у повному обсязі.
Витребувати на користь ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 4822085000:19:000:0170 площею 1,00 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах території Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, з незаконного володіння Олександрівської селищної ради (ЄДРПОУ 04376162, адреса: вул.Генерала Подзигуна 208 смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області), право власності за якою зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 липня 2020 року, номер запису про право власності 37169833.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя: М.М. Ротар