Справа 688/272/26 
№ 2-др/688/11/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року          м. Шепетівка 

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Березюк Н.П.,
секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівці заяву представника відповідача ОСОБА_1 – Горщара Богдана Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності,
встановив:
Обґрунтування заяви про винесення додаткового рішення.
08.06.2026 представник відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просив стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн. Заяву мотивував тим, що 21.01.2026 ОСОБА_1 та Адвокатське бюро «Богдан Горщар і партнери» уклали договір про надання правової допомоги. Згідно акту виконаних робіт за вказаним договором від 08.06.2026 відповідач оплатив послуги з надання правової допомоги, а бюро отримало 20000 грн. Рішенням суду позов задоволено частково. Враховуючи, що в судових дебатах він зробив заяву щодо відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, просив суд ухвалити додаткове рішення про розподіл понесених відповідачем судових витрат.
10.06.2026 представник позивача ОСОБА_4 направила до суду заперечення на клопотання про стягнення судових витрат, посилаючись на те, що спір по суті щодо поділу майна подружжя вирішений на користь позивачки, відповідач позов визнав частково, в частині поділу майна в натурі, а не стягнення грошової компенсації. Суд своїм рішенням позов задовольнив частково, а саме визнав за позивачкою право власності не на один, а на два автомобілі, чим відповідно зменшив розмір стягнення грошової компенсації за рахунок вартості присудженого додаткового автомобіля. Тому вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_3 є необґрунтованим, а сума витрат в розмірі 20000 грн не співмірною до об`єму його роботи, оскільки він виготовив лише два відзиви щодо часткового визнання позовних вимог.
16.06.2026 суд постановив ухвалу, якою призначив заяву про ухвалення додаткового рішення до судового розгляду на 25.06.2026.
Сторони та їх представники належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не прибули, що відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин.
23.01.2026 позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
04.06.2026 суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково, виділив в особисту власність ОСОБА_2 автомобіль марки «Volkswagen CC1984», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «Renault Master», 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , загальною вартістю 904395,58 грн. Виділив в особисту власність ОСОБА_1 автомобіль марки «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль марки «Оpel Movano», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 та автомобіль марки «Mercedes-Benz Actors 2544», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , загальною вартістю 2 308 373,27 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 701988, 85 гривень грошової компенсації. В решті позовних вимог відмовив. Крім того, стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9016,48 грн судових витрат, що складаються з судового збору в розмірі 5488,20 грн та витрат за проведення експертизи в розмірі 3528,28 грн.
08.06.2026 представник відповідача ОСОБА_1 – Горщар Б.А. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення 
15.06.2026 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_5 адвоката Федорова В.Б. про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 є власником транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Actors 2544», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 з 19.08.2023, їй випадково стало відомо, що рішенням суду проведено поділ спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яким виділено в особисту власність ОСОБА_1 , в т.ч., автомобіль марки «Mercedes-Benz Actors 2544», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , без залучення її до участі в справі. До клопотання долучена копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 
Вирішуючи клопотання про постановлення додаткового рішення, суд встановив, що 21.01.2026 Адвокатське бюро «Богдан Горщар і партнери» та ОСОБА_1 уклали договір про надання правової допомоги. Згідно п. 1.1 договору, бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу. Пунктом 2.2. договору визначено, що безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим договором здійснює адвокат Горщар Б.А. Відповідно до п.3.1 договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, у справі про поділ майна подружжя, узгоджується сторонами окремо, про що складається акт виконаних робіт по закінченню виконання доручення клієнта. 
08.06.2026 року адвокатське бюро та відповідач ОСОБА_1 підписали акт виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги від 21.01.2026, яким сторони засвідчили, що адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв правову допомогу по підготовці процесуальних документів та представництво інтересів ОСОБА_1 в цивільній справі №688/272/26. Загальна вартість наданих послуг становить 20000 грн. Сума наданих послуг, зазначена в акті від 08.06.2026 року в розмірі 20000 грн, сплачена клієнтом в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.01.2026.
Застосовані норми права та висновки суду.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). У відповідності до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
 
Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення. 
Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідност.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 статті 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Постановивши рішення про часткове задоволення позову, суд вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених позивачкою. Представник відповідача у встановлений законом строк заявив про те, що подасть докази понесення судових витрат відповідачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, отже відповідач дотримався встановленої законодавцем процедури.
Суд зауважує, що склад судових витрат, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
У поданому відзиві на позов від 12.02.2026 представник відповідача Горщар Б.А. зазначив, що відповідач ОСОБА_1 планує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн.
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.06.2026 позов задоволений частково. 
В порядку, визначеному ч.8 ст.141 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, представник відповідача Горщар Б.А. подав до суду докази витрат, понесених відповідачем ОСОБА_1 на оплату правової допомоги в розмірі 20000 грн. 
Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем ОСОБА_1 послуг адвоката та понесення ним витрат в суді, а саме: представник відповідача ознайомився із фактичними обставинами справи, вивчив документи, підготував та направив два відзиви на позов, клопотання, здійснював представництво інтересів відповідача в судових засіданнях. Актом від 08.06.2026 підтверджується понесення відповідачем витрат на оплату правової допомоги в загальній сумі 20000 грн. 
Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в запереченні вказали, що витрати на правову допомогу є неспівмірними до об`єму виконаної роботи адвокатом.
Звертаючись до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, позивачка вказала, що розподілу підлягають п`ять автомобілів, набутих сторонами за час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі, та просила виділити їй у особисту власність автомобіль, зареєстрований на її ім`я, яким вона особисто користувалася, решту автомобілів, зареєстрованих на ім`я відповідача просила залишити відповідачу, стягнувши з нього грошову компенсацію за її частку. У відзиві на позов відповідач визнав, що розподілу підлягають саме п`ять автомобілів, які є спільною власністю сторін, проте просив провести їх розподіл в натурі, погодився з оцінкою вартості автомобілів, визначених експертними висновками, виготовленими на замовлення позивачки. При цьому відповідач, достовірно знаючи, що 19.08.2023, під час перебування сторін у шлюбі, він відчужив автомобіль марки «Mercedes-Benz Actors 2544», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 (зареєстрований на його ім`я 23.06.2022), вартістю 1434778,27 грн, що є цінним майном, своїй матері ОСОБА_5 без письмової згоди позивачки, хоча відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договору щодо цінного майна, яким є автомобіль, має бути письмова згода іншого з подружжя, не повідомив суд про те, що автомобіль вибув із володіння сторін, та не підлягав розподілу в натурі, тому при поділі майна підлягала врахуванню вартість такого автомобіля. Натомість відповідач у відзиві на позов та у судовому засіданні через власного представника, наполягав на виділі цього (відчуженого ним) автомобіля саме позивачці, що свідчить про зловживання відповідачем процесуальними правами.
Так, у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Зловживання відповідачем процесуальними правами не вплинуло на розмір грошової компенсації, стягнутої на користь позивачки, проте призвело до виділу відповідачу автомобіля, зареєстрованого на ім`я його матері, яка звернулась з апеляційною скаргою на судове рішення, що також приведе до необхідності понесення позивачкою додаткових судових витрат на захист її інтересів в суді апеляційної інстанції.
Пунктом 9 ст. 141 ЦПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Суд зауважує, що така свідома поведінка відповідача ОСОБА_1 не може розцінюватися як засіб захисту власних інтересів у спорі про поділ майна подружжя, а є саме зловживанням процесуальними правами (приховав від суду важливі докази, що вплинуло на прийняте судом рішення), а тому суд покладає на відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в повному обсязі.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, 
вирішив:
 
Витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу в розмірі 20000 грн, понесені ним у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності покласти на ОСОБА_1 .
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по  АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 05.12.2013 року Шепетівським МВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_7 ;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по  АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 20.02.2014 року Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_9 .
Повний текст додаткового рішення виготовлений 25.06.2026.

Суддя:         Неоніла БЕРЕЗЮК