Справа № 347/61/26 
Провадження № 33/4808/388/26 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., 
розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, 
визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір,
ВСТАНОВИВ :

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння за наступних обставин: 
10 січня 2026 року о 01.00 год. в с.Пістинь по вул.30-ти річчя перемоги водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Вольцваген Гольф д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота порушення вимови, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкофор 507, а також проїхати в Косівську ЦРЛ, від чого водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження по справі закрити.
Вважає постанову судді необґрунтованою, оскільки така винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, і не відповідає обставинам справи.
Стверджує, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 268 КУпАП, та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказам МВС України від 06.11.2015 року № 1376, оскільки йому не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом наявним в матеріалах справи.
Зазначає, що йому не було належним чином право на реальну допомогу адвоката на місці події. Ця обставина є істотним процесуальним порушенням мого конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України).
На його думку, аналіз обставин даної справи та наявних доказів свідчить про відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також про відсутність його вини. 

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. Заяв про відкладення апеляційного розгляду станом на час призначення до розгляду апеляційної скарги до суду не надходило.
Справа до розгляду в апеляційному суді призначалась на 04 червня 2026 року. Так, ОСОБА_1 подав заяву про відкладення, яка була задоволена, та апеляційний розгляд перенесено на 17 червня 2026 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563059 від 10 січня 2026 року (а.с. 1) 10 січня 2026 року о 01 год. 00 хв. в с. Пістинь, по вул. 30 річчя перемоги, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законодавством порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкоофор 507, а також проїхати у Косівську ЦРЛ, водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Яремусь В.І. з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу.
Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Під час апеляційного розгляду не встановлено обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Згідно з направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 2) в КНП «Косівська ЦРЛ» на такий огляд направлявся 10 січня 2026 року ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився.
Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) на місці зупинки транспортного засобу огляд з використанням спеціального технічного засобу водія ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці - не проводився.
Згідно з копією постанови від 10 січня 2026 року серії ЕНА №6488985(а.с. 4) поліцейським на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що він 10 січня 2026 року о 01 год. 00 хв. в с. Пістинь, вул. 30 річчя перемоги, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в. ПДР.
Відомості про те, що ця постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення ним оскаржувалася та скасована, в матеріалах справи відсутні. 
В рапорті від 10 січня 2026 року (а.с. 5) поліцейський Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Яремусь В.І. доповідає начальнику про те, що ним спільно із інспектором ДОП Косівського РВП ГУНП під час несення служби в с.Пістинь по вул. 30-ти річчя Перемоги 10 січня 2026 року о 01 год. 00 хв. було зупинено транспортний засіб марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який не був пристебнутим ременем пасивної безпеки та рухався автомобілем під час дії «Коменданської години». Під час спілкування із водієм було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини роти, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозицію пройти освідчення на місці за допомогою приладу Алкофор водій відмовився, а також відмовився і від огляду в медичному закладі.
Враховую, що рапорт поліцейського за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.
На відеозаписах, що на компакт-диску «DVD-R» (а.с. 6), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, зокрема: рух транспортного засобу маркиVolkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , момент його зупинки на вимогу працівників поліції, встановлення особи, яка керувала автомобілем, перевірка документів водія, під час чого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння; як працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Алкофор», на що водій ОСОБА_1 відмовився; як на запитання поліцейського, чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, водій ОСОБА_1 також відмовився; як поліцейський повідомляє про складення протоколу, та роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 прав та обов`язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (відеозапис: 0000000_00000020260110010612_0002.МР4, час 05 хв. 10 сек.); процес складення протоколу, ознайомлення зі змістом протоколу, як від отримання копії якого ОСОБА_1 відмовився.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними.
ОСОБА_1 не заперечує, що на відео відображений саме він., і що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія. 
При цьому, під час апеляційного розгляду не встановлено порушень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, в частині дотримання порядку застосування відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі. Формування тривалого відеозапису з кількох відеофайлів є звичайним технологічним процесом, обумовленим особливістю та алгоритмом роботи відповідних відеореєстраторів.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.
Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Доходжу висновку, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.
ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
З огляду на виявлення передбачених п. 3 Розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується доказами в матеріалах справи, поліцейські мали підстави пропонувати йому пройти огляд.
Звертаю увагу, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок. 
За змістом письмових матеріалів справи та відеозаписів ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку - як з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров`я.
Такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та підстава для складення протоколу.
Апелянт вказує, що поліцейські не вжили жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, проте матеріали справи не містять відомостей про те, що йому було відмовлено, або чинились перешкоди. 
Звертаю увагу, що процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з правами у відповідності з ст. 268 КУпАП, виникає тоді, коли уповноважена особа виявляє таке правопорушення, що є підставою для складення відповідного протоколу.
Апелянт не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що ним не було допущено порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху - він погодився на вимогу поліцейського та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт його як особи, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5.Правил дорожнього руху. 
Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

 
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 ,залишити без задоволення. 
Постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2026року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло