Справа 524/6067/26
Провадження № 2/524/5392/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Колеснікової О.М.,
секретар судового засідання – Мирошніченко А.В.,
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив :

13.05.2026 до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за Кредитним договором №218106 від 12.09.2024 в розмірі 19070,00 грн., з яких 12320,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5250,00 грн. – сума заборгованості за комісією за надання кредиту, 1500,00 грн. сума заборгованості за штрафом та судовий збір.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 12.09.2024 між ТОВ «НоваПей Кредит» та ОСОБА_1  був укладений Кредитним договір№218106 шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Публічного договору про споживчий кредит, за яким відповідачу було надано кредит. 
12.11.2025 між ТОВ «НоваПей Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №12112025, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Кредитним договором №218106 від 12.09.2024, укладеним між ТОВ «НоваПей Кредит» таОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №12112025 від 12.11.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №218106 від 12.09.2024 в розмірі 19070,00 грн., з яких 12320,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5250,00 грн. – сума заборгованості за комісією за надання кредиту, 1500,00 грн. сума заборгованості за штрафом. 
Ухвалою судді від 18.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
04.06.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просив у задоволенні позову відмовити. Посилався на те, що на адресу відповідача не надходило жодного офіційного листа, повідомлення чи вимоги ні від первісного кредитора, ні від нового кредитора (Позивача) про відступлення права вимоги. Відповідач не отримував від позивача копії позовної заяви з додатками, що свідчить про невиконання позивачем процесуального обов`язку та штучне обмеження відповідача у праві на захист. Розмір заборгованості не доведений належними доказами. Позивач додає до позову лише односторонній «розрахунок заборгованості», який є внутрішнім документом компанії та не може вважатися належним і допустимим доказом у розумінні ст. 76-80 ЦПК України. Позивачем не надано виписок за картковим/поточним рахунком, меморіальних ордерів або касових чеків, які б підтверджували фактичний рух коштів, надання кредиту та наявність заборгованості в заявленому розмірі. Розрахунок пені, штрафів чи підвищених відсотків проведено без урахування вимог Закону України «Про споживче кредитування» та пунктів 14, 16 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо заборони нарахування штрафних санкцій у період дії воєнного стану та карантину
Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду в судове засідання не прибув, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. 
Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибув. Надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. У задоволенні позову просив відмовити та врахувати поданий ним відзив на позовну заяву.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суд установив, що 12.09.2024 між ТОВ «НоваПей Кредит»та ОСОБА_1  був укладений Договір про споживчий кредит №218106 шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання №218106 до Договору про споживчий кредит(далі - Кредитний договір).
За умовами Кредитного договору позичальнику надається кредит на таких умовах: розмір кредиту – 15000 гривень, строк кредитування - 12 місяців, дата надання кредиту – 12.09.2024, дата повернення кредиту – 12.09.2025, розмір денної процентної ставки – 0,1151%, комісія на надання кредиту – 3,5% в місяць (42% в рік).
Вказаний договір укладено з використанням електронного підпису за допомогою ОТР-паролю.
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується платіжною інструкцією ТОВ «НоваПей» №218106 від 12.09.2024.
Згідно з наданим ТОВ «НоваПей» розрахунком заборгованість відповідача за Кредитним договором станом на 30.08.2025 становила 19070,00 грн., з яких 12320,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5250,00 грн. – сума заборгованості за комісією за надання кредиту, 1500,00 грн. сума заборгованості за штрафом. ОСОБА_1 здійснювалися оплати за користування кредитними коштами в розмірі 3730,00 грн., з яких 2680,00 грн. було зараховано на погашення тіла кредиту та 1050,00 грн. зараховано на погашення щомісячної комісії за видачу кредиту.
12.11.2025 між ТОВ «НоваПей Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №12112025, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Кредитним договором №218106 від 12.09.2024, укладеним між ТОВ «НоваПей Кредит» таОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №12112025 від 12.11.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №218106 від 12.09.2024 в розмірі 19070,00 грн., з яких 12320,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5250,00 грн. – сума заборгованості за комісією за надання кредиту, 1500,00 грн. сума заборгованості за штрафом. 
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно змісту ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на законних підставах.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Посилання відповідача на відсутність обов`язку погашення заборгованості перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» через неповідомлення позичальнику про таке відступлення суд не бере до уваги, оскільки у разі неотримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, позичальник не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові і таке виконання є належним.
В свою чергу матеріали справи не містять відомостей про виконання відповідачем свого обов`язку із погашення заборгованості за Кредитним договором ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем.
Щодо стягнення штрафних санкцій суд зазначає наступне.
Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідного до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З розрахунку заборгованості за Кредитним договором, вбачається, що заявлені до стягнення штрафні санкції за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором нараховані після 24.02.2022 року.
В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення штрафу задоволенню не підлягають..
Щодо стягнення щомісячної комісії за видачу кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що : "згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Оскільки в кредитному договорі первісний кредитор не зазначив, а позивач не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які встановлена щомісячна комісія за видачу кредиту, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника періодично сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
За таких обставин позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по комісії за надання кредиту задоволенню не підлягають. Крім того, суд бере до уваги, що 1050,00 грн., сплачених ОСОБА_1 на погашення заборгованості було зараховано первісним кредитором на погашення комісії за надання кредиту, умови щодо нарахування якої є нікченими. В зв`язку з цим, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором в розмірі 11270,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу (із розрахунку 12320,00 грн. – 1050,00 грн. протиправно зарахованих на погашення комісії).
В частині позовних вимог про стягнення штрафу і щомісячної комісії за видачу кредиту слід відмовити.
Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог.
Оскільки судом позов задоволено частково на 59,10% з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1573,48 грн. на відшкодування понесених судових витрат пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд
вирішив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором про споживчий кредит №218106 від 12.09.2024 в розмірі 11270,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»  судовий збір в розмірі 1573,48 грн. 
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул.Лісова, будинок 2.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 29 червня 2026 року.

Суддя О.М.Колеснікова