441/1032/26 2/441/934/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
(заочне)

03.06.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого – судді Ференц О.І.
з участю секретаря судового засідання Пеленської Х.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в :

Адвокат Ушакевич М.П. в інтересах ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернувся в електронній формі з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 78331 грн. 07 коп. заборгованості за кредитним договором № Z52.20388.005775583 від 04.10.2019. 
Позов обґрунтовує тим, що 04.10.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № Z52.20388.005775583, згідно умов якого Банк надав відповідачу 36240,00 грн. фінансового кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01% річних на залишок суми кредиту. В порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання за таким належним чином не виконувала, через що у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 19.12.2023 становить 78331 грн. 07 коп., з яких: 28960,40 - заборгованість за основним боргом, 8,89 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 49361.78,79 грн. – заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги за Кредитним договором № Z52.20388.005775583 від 04.10.2019 року. Просив позов задовольнити.
Представник позивача при зверненні із позовом до суду просив про розгляд справи за відсутності представника Товариства, не заперечив проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив не подала, тому згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що 04.10.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z52.20388.005775583.
Відповідно до пункту 1 договору банк надає позичальнику грошові кошти на поточні потреби в сумі 36240,00 грн., а позичальник зобов`язався одержати кредит та повернути його разом з процентними платежами. Банк надає кредит у день підписання договору строком на 24 місяці. Згідно п. 1.3 Договору процентна ставка становить 0,01 % річних, тип - фіксована.
З копій ордеру-розпорядження № 1 та № 2 від 04 жовтня 2019 року про видачу кредиту вбачається, що ПАТ «Ідея Банк» перерахував на рахунок відповідачки кошти в загальному розмірі 36240 грн.
19.12.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторінг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до якого останній прийняв права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z52.20388.005775583 від 04.10.2019.
22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-23, відповідно до умов якого до п.2.1 Договору факторингу ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» приймає права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z52.20388.005775583 від 04.10.2019.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунку, поданого позивачем, станом на 19.12.2023 у позичальника утворилася заборгованість у розмірі 78331 грн. 07 коп., що складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 28960,40 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 8,89 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 49361,78.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Таким чином, суд приходить до висновку, що передана АТ «Ідея Банк» за правом вимоги до нового кредитора ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 28969,29 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 28960,40 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 8,89 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Разом з цим, вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості щодо оплати за обслуговування кредиту 49361,78 грн., суд виходить з наступного.
Згідно п.1.5 укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем Договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги із щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку № 1 як «Інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки Банку сплачується згідно діючих тарифів банку. В Паспорті споживчого кредиту, який є Додатком № 1 до укладеного кредитного договору, встановлено щомісячну плату в розмірі 1337.26 грн. за інші послуги банку, проте інформації про вид таких послуг ні кредитний договір № Z52.20388.005775583, ні Паспорт споживчого кредиту не містить.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність, відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 визначено, що положення пунктів 22, 23 статті 1 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 183/2122/15 зробив висновок про те, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2019 року по справі №740/4328/14.
Згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Така правова позиція сформована у постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування, умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
На думку суду, встановлення відповідачці щомісячної плати за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, не відповідають приписам Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
За таких обставин банком без належних на те правових підстав нарахована заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту, а відтак, позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту у розмірі 49361,78 грн., є необґрунтованими.
Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
За умовами частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмовив позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що становить 7000 грн., у вказаній справі позивачем надано копії договору про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс»; додаткової угоди №1/1 від 01.07.2024 до договору про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024; акту № 27 прийому-передачі наданої правової допомоги від 18.03.2026, платіжної інструкції в національної валюті № 1963 від 19.03.2026.
Враховуючи суть спору та причини виникнення такого, обсяг виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання позивачу правничої допомоги, складність справи, ціну позову, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.
Окрім цього, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 984,64 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 03.06.2026.
Керуючись статтями 2, 81, 89, 142, 247, 263, 265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (код ЄДРПОУ 39992082) заборгованість за кредитним договором № Z52.20388.005775583 від 04.10.2019 у розмірі 28969 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 29 копійок, сплачений судовий збір в розмірі 984 (дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 64 коп. та 4000 (чотири тисячі) грн. витрат на правову допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 03.06.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», код ЄДРПОУ 39992082, юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Ференц О.І.