УХВАЛА 

27 квітня2026 року
м. Київ

справа № 947/13725/24

провадження № 61-4743ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року до суду першої інстанції в порядку окремого провадження надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_2 за участі заінтересованої особи Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення.
Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа без громадянства, з дня свого народження проживав на території України, в тому числі і станом на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року), а також проживав в Україні й станом на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) і не набував громадянства іншої держави.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2024 року змінено, виключено з його мотивувальної та резолютивної частин посилання на встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особа без громадянства, з дня свого народження проживав на території України, в тому числі і станом на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України», тобто 13 листопада 1991 року.
В іншій частині судове рішення залишено без змін.

У квітні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви у справах окремого провадження сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328,00 грн.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 064,96 грн ((3 328,00 грн х 0,2) 200 %)) х 0,8.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до абзаців 1, 2 частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Касаційна скарга подана за допомогою системи «Електронний суд», проте не містить доказів надсилання листом з описом вкладення (квитанції про доставку документів до електронного кабінету) ОСОБА_2 .

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції докази надсилання листом з описом вкладення копій касаційної скарги та доданих до неї документів усім учасникам справи.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року, проте у Єдиному державному реєстрі судових рішень така постанова у справі № 947/13725/24 відсутня .

Отже, заявнику необхідно уточнити дати оскаржуваних судових рішень та викласти прохальну частину касаційної скарги у відповідності до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець