УХВАЛА

12 червня 2026 року
м. Київ

справа №500/3052/25
адміністративне провадження №К/990/24671/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Білак М.В.., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі №500/3052/25
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 у якому просив визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виключення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з військового обліку на підставі статті 28 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, яка діяла станом на 23 вересня 2012 року, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з військового обліку на підставі статті 28 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, яка діяла станом на 23 вересня 2012 року.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду 09 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалами Верховного Суду від 06 квітня 2026 року, від 25 травня 2026 року касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі №500/3052/25 було повернуто скаржнику.
28 травня 2026 року позивач, через свого представника, втретє звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у цій справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги колегія суддів зазначає таке.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).
Так, заявник оскаржує зокрема постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року.
Касаційну скаргу повторно направлено до Верховного Суду 28 травня 2026 року.
З огляду на викладене, Суд констатує, що заявником пропущено строк на касаційне оскарження.
Разом із касаційною скаргою представником позивача подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Клопотання вмотивоване тим, що первинна касаційна скарга була подана у межах строку, встановленого законом, однак була повернута судом з процесуальних підстав. Після отримання ухвали про повернення заявник невідкладно усунув зазначені недоліки та повторно звернувся до суду. Таким чином, пропуск строку є формальним, незначним та об`єктивно зумовлений обставинами, що не залежали від волі заявника.
Надаючи оцінку указаним доводам, Верховний Суд зазначає наступне.
Колегія суддів зауважує, що клопотання про поновлення строку не містить обґрунтувань щодо наявності об`єктивних перешкод для повторного направлення касаційної скарги у найкоротший термін.
Невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Також варто зауважити, що між поверненням первинної касаційної скарги та повторним зверненням до суду пройшло майже два місяці місяців.
Значний проміжок часу з моменту отримання ухвали Суду про повернення первинної касаційної скарги та повторним поданням касаційної скарги, указує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника у касаційному перегляді судових рішень у даній справі.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що представник позивача не указав поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду:
- клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги у цій справі із зазначенням поважних причин пропуску такого строку та поданням доказів їх поважності.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ :
1. Визнати неповажними наведені представником позивача причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі №500/3052/25.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі №500/3052/25 - залишити без руху.
3. Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду:
- клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги у цій справі із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та поданням доказів їх поважності.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали в частині подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
М.В. Білак
С.А. Уханенко
Судді Верховного Суду