ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року
м. Київ
справа № 191/5753/16-ц
провадження № 61-12042св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Українська залізниця»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у складі судді Твердохліб А. В., від 28 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Городничої В. С., Петешенкової М. Ю., від 18 вересня 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке у подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця»), в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» про стягнення заробітної плати за час відсторонення від роботи і проходження періодичного медичного огляду та відшкодування моральної шкоди.
2. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що наказом відповідача № 336/НОР-1 від 23 грудня 2011 року його було безпідставно відсторонено від роботи, з мотивів непроходження періодичного медичного огляду.
3. Вказує, що отримати направлення для проходження медогляду він зміг 26 грудня 2011 року у відділі кадрів, а 27 грудня 2011 року за висновком комісії був визнаний придатним до роботи, але не був допущеним до роботи відповідачем.
4. Відсторонення від роботи тривало 8 днів, з 24 по 31 грудня 2011 року.
5. Посилаючись на викладене та остаточно сформулювавши позовні вимоги,  ОСОБА_1 просив суд:
- стягнути з відповідача заробітну плату за час відсторонення від роботи за період з 24 по 31 грудня 2011 року;
- стягнути з відповідача заборговану заробітну плату за весь час її умисної затримки з 24 грудня 2011 року по 11 листопада 2021 року, в тому числі за час проходження чергового медичного огляду 26-27 грудня 2011 року, в сумі 452 579,96 грн;
- відшкодувати завдану моральну шкоду у сумі 1 000 грн та 500 000 грн.
6. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29лютого 2024 року замінено неналежного відповідача 
АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» належним відповідачем - АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
7. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
8. Суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи позивачем надано частину копії табелю обліку робочого часу, з якого неможливо встановити в повній мірі кількість відпрацьованих годин та днів у грудні 2011 року.
9. Спір у справі стосується виплати заробітної плати ОСОБА_1 в період його відсторонення на підставі наказу від 2011 року, про скасування якого позивачем не порушувалось питання при зверненні до суду у 2016 році, а посилання позивача на невідповідність дат в наказі про відсторонення від роботи не є предметом цього судового розгляду.
10. Враховуючи наведене, суд вважав, що відсторонення позивача від роботи відбулося на підставі наказу уповноваженої особи і цей наказ в судовому порядку ОСОБА_1 не оскаржено і судом не скасовано, тому вимоги про стягнення заробітної плати за час відсторонення від роботи і проходження періодичного медичного огляду та стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
11. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 28 травня 2024 року змінено в частині правового обґрунтування відмови в позові. В іншій частині рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року залишено без змін.
12. Апеляційний суд виходив з відсутності підстав для висновку про неправомірність відсторонення позивача від роботи з 24 по 28 грудня 
2011 року включно.
13. На час розгляду цієї справи наказ № 336/НОР-1 від 23 грудня 2011 року про відсторонення від роботи ОСОБА_1 є чинним та не оспорений позивачем в судовому порядку. При цьому наказом № 339/НОР-1 від 28 грудня 2011 року ОСОБА_1 допущено до роботи 29 грудня 2011 року, з урахуванням графіку змін.
14. З огляду на викладене, апеляційний суд зазначив, що відсторонення позивача від роботи у період з 24 по 28 грудня 2011 року включно було здійснено на підставі наказу № 336/НОР-1 від 23 грудня 2011 року, який є чинним та копію якого ОСОБА_1 було вручено 24 грудня 2024 року.
15. Крім того, позов ОСОБА_1 не містить правового обґрунтування підстав нарахування та стягнення заробітної плати в сумі 452 579,96 грн за час з 24 грудня 2011 року по 11 листопада 2021 року.
16. Вказавши на відсутність підстав для стягнення з відповідача заробітної плати за час відсторонення та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та не встановивши, в межах заявленого позову, фактів порушення відповідачем трудових прав позивача і вчинення неправомірних дій, - колегія суддів дійшла висновку про відмову в позові ОСОБА_1 .
Короткий зміст вимог касаційної скарги
17. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року скасувати, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
18. У вересні 2025 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 28 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 18 вересня 2024 року у справі № 191/5753/16 в частині вирішення вимог про стягнення заробітної плати за час відсторонення від роботи і проходження періодичного медичного огляду.
19. Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 191/5753/16, які надійшли до Верховного Суду у листопаді 2025 року.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
20. Підставою касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 зазначає пункти 2 та 5 частини першої, пункти 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
21. Вказує, що позовна заява стосується виплати заробітної плати за час проходження чергового медичного огляду 26-27 грудня 2011 року.
22. Звертає увагу, що суд першої інстанції розглянув справу 28 травня 
2024 року за його відсутності, не повідомивши належним чином про дату, час і місце судового засідання, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
23. Зауважує, що у цій справі він відмовляється від вимог щодо відшкодування моральної шкоди.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Обставини справи, встановлені судами
24. Наказом № 336/НОР-1 від 23 грудня 2011 року «Про відсторонення від роботи стрільця СК-2 ст. Дніпропетровськ ОСОБА_1 » у зв`язку з відмовою від проходження періодичного медичного огляду та не надання керівництву загону документів, що підтверджують медичні висновки про придатність до виконання покладених на нього службових обов`язків, ОСОБА_1 :
- відсторонено від роботи стрільця СК-2 ст. Дніпропетровськ з 24 грудня 2011 року;
- зобов`язано надати висновки медичної комісії до 03 січня 2012 року; 
- попереджено, що у випадку ухилення від проходження медичного огляду його буде звільнено з лав воєнізованої охорони згідно з чинного законодавства.
25. Надана відповідачем копія наказу № 336/НОР-1 «Про відсторонення від роботи стрільця СК-2 ст. Дніпропетровськ ОСОБА_1 » датована 24 грудня 2011 року. 
26. Представлені сторонами копії наказу № 336/НОР-1 є аналогічними за змістом, зокрема, у наказі зазначено про відсторонення позивача з 24 грудня 2011 року.
27. У наданому для огляду в судовому засіданні журналі реєстрації наказів начальника загону з основної діяльності за 2011 рік «Перший загін воєнізованої охорони» ДП «Придніпровська залізниця» ДП «Придніпровська залізниця» зроблено запис про те, що відсторонення ОСОБА_1 відбулося на підставі наказу від 24 грудня 2011 року за № 336.
28. 26 грудня 2011 року позивач отримав у роботодавця направлення на обов`язковий попередній (періодичний) медичний огляд.
29. 27 грудня 2011 року ОСОБА_1 за висновком медичної комісії визнаний придатним до роботи за посадою.
30. Наказом № 339/НОР-1 від 28 грудня 2011 року, на підставі висновку медичної комісії від 27 грудня 2011 року, ОСОБА_1 допущено до роботи 
29 грудня 2011 року. Із цим наказом позивач ознайомлений 29 грудня 
2011 року.
31. У судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 був відсторонений від роботи на підставі наказу (дату якого свідок не пам`ятає) у зв`язку із відмовою від проходження медичного огляду. Свідок не заперечував, що в даті наказу могла була допущена помилка. Зазначив, що ОСОБА_1 був присутнім під час складання акту 19 грудня 2011 року, яким зафіксовано відмову від отримання направлення для проходження медичного огляду та на час ухвалення наказу № 336/НОР-1 позивач не надав документів, які б підтвердили можливість його допуску до роботи. Після проходження медичного огляду ОСОБА_1 був допущений до роботи.
32. Свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції пояснив, що 19 грудня 
2011 року ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення для проходження медичного огляду, про що було складено відповідний акт, в якому він поставив свій підпис. Після цього позивач був відсторонений від роботи на підставі наказу, дату якого свідок не пам`ятає.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
33. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
34. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
35. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
36. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
37. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (стаття 43 Конституції України).
38. Відповідно до статті 46 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.
39. У розглядуваній справі суд першої інстанції відмовив у позові, а апеляційний суд, змінюючи правове обґрунтування відмови в позові, вказав на відсутність підстав для висновку про неправомірність відсторонення позивача від роботи з 24 по 28 грудня 2011 року і встановив відсутність підстав для стягнення з відповідача заробітної плати за час відсторонення та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.
40.  ОСОБА_1 підставою касаційного оскарження судових рішень вказав пункти 2 та 5 частини першої, пункти 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, зокрема, наполягаючи на тому, що суд першої інстанції розглянув справу 28 травня 2024 року за його відсутності, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.
41. У межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд враховує таке.
42. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою.
43. Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України передбачено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
44. За змістом пунктів 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбаченихпунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
45. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
46. У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
47. За змістом статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
48. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
49. Згідно зі статтею 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
50. Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (частини перша-третя статі 128 ЦПК).
51. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку (пункт 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України).
52. У справі, що переглядається, розгляд справи у суді першої інстанції тривав із грудня 2016 року до травня 2024 року.
53. Позиція  ОСОБА_1 щодо заявленого спору була викладена як у позові, так і у письмових поясненнях, заявах про уточнення позовних вимог та інших процесуальних зверненнях.
54. Позивач неодноразово брав участь у судових засіданнях, зокрема 
14 березня 2017 року, 19 липня 2017 року, 10 жовтня 2017 року, 14 листопада 2017 року, 01 грудня 2017 року, 14 лютого 2018 року, 22 березня 2018 року, 
11 квітня 2018 року, 23 травня 2018 року, 29 жовтня 2018 року, 15 травня 
2019 року, 27 жовтня 2020 року, 03 червня 2021 року, 31 серпня 2021 року, 
11 листопада 2021 року, 23 грудня 2021 року, 08 лютого 2022 року, 21 квітня 2022 року, 10 серпня 2022 року, 13 вересня 2022 року, 25 жовтня 2022 року, 
07 грудня 2022 року, 15 лютого 2023 року, 26 квітня 2023 року, 25 травня 
2023 року, 08 лютого 2024 року, 29 лютого 2024 року, 16 квітня 2024 року, 
09 травня 2024 року, 28 травня 2024 року, та надавав суду усні пояснення.
55. Судом першої інстанції були задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, зокрема ухвалами від 01 грудня 2017 року, від 14 лютого 2018 року, від 13 вересня 2022 року, та неодноразово вирішувалось питання виклику свідків за клопотаннями позивача (див. протоколи судового засідання від 23 травня 2018 року, від 29 жовтня 2018 року, від 15 травня 2019 року, 
від 31 серпня 2021 року, від 23 грудня 2021 року, від 08 лютого 2022 року, 
від 13 вересня 2022 року, від 25 жовтня 2022 року, від 07 грудня 2022 року).
56. Позивач був присутнім у судовому засіданні 09 травня 2024 року, в якому розгляд справи було відкладено на 28 травня 2024 року. Того ж дня (09 травня 2024 року), позивачем було складено розписку про одержання повістки щодо виклику до суду на 28 травня 2024 року (т. 3, а.с. 41).
57. Таким чином,  ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, призначеного на 28 травня 2024 року.
58. Більш того, позивач 28 травня 2024 року з`явився до суду та у судовому засіданні підтримав подану ним заяву про відвід судді. Проте, після видалення суду до нарадчої кімнати для вирішення відводу, позивач залишив залу судового засідання, незважаючи на відповідні застереження суду. Після вирішення заяви про відвід розгляд справи було продовжено за відсутності позивача.
59. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач мав достатньо часу на викладення своєї позиції, відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції порушене право  ОСОБА_1 на доступ до суду.
60. Щодо заяв позивача про відвід судді, заявлених усно 26 квітня 2023 року, 25 травня 2023 року та письмово 08 лютого 2024 року, 16 квітня 2024 року, 
03 травня 2024 року, 23 травня 2024 року, то колегія суддів зауважує, що ці заяви були вирішені ухвалами суду першої інстанції від 25 травня 2023 року, 
від 08 лютого 2024 року, від 16 квітня 2024 року, від 06 травня 2024 року, 
від 28 травня 2024 року з викладенням відповідних мотивів, з якими погоджується й Верховний Суд.
61. Вказуючи на наявність підстав для касаційного оскарження, передбачених пунктами 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України,ОСОБА_1 не конкретизував які саме докази суд не дослідив та/або яке саме клопотання необґрунтовано відхилив, а Верховним Судом не встановлено наявність відповідних підстав для скасування оскаржених судових рішень.
62. Судами попередніх інстанцій надана оцінка доказам в межах своїх повноважень відповідно до положень статті 89 ЦПК України.
63. Оскаржені судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки судів щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
64. Незгода ОСОБА_1 із оскарженими судовими рішеннями, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду.
65. У межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції, з врахуванням змін, внесених за наслідком апеляційного перегляду справи, та постанови апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року, з врахуванням змін, внесених за наслідком апеляційного перегляду справи, та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников