Єдиний унікальний № 510/2304/25
Провадження № 1-кп/510/340/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року  Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), 
перекладача - ОСОБА_7 ,

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду м. Рені в режимі відео-конференції обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21.09.2025 № 12025162150001262, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Держави Ізраїль (м. Бней-Брак), зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.305 КК України, 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), в невстановленому місці та у невстановлений час, в невстановлений спосіб придбав наркотичний засіб - канабіс, обіг якого обмежено та в подальшому зберігав його у невстановленому місці.
Надалі, 21.09.2025 р., ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), діючи умисно, реалізуючи власний злочинний умисел, направлений на контрабанду наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку обігу і переміщення наркотичних засобів через митний кордон України, в пішому порядку слідував у зону діяльності, на в`їзд (прохід) з території Республіки Румунія до України через міжнародний пункт «Орлівка» митного посту «Придунайський» за адресою: Одеська область Ізмаїльський район, с. Орлівка, вул. Паромна дорога, 1, в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби, приховав вказаний наркотичний засіб - канабіс в своїй наплічній сумці, у внутрішній кишені, серед особистих речей, таким чином намагався незаконно перемістити його через державний кордон України з приховуванням від митного контролю при в`їзді до території України та не заявив представникам будь-якого правоохоронного органу про наявність у нього наркотичного засобу, тим самим засвідчив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження, не задекларувавши зазначену речовину у встановленому порядку при здійсненні митного контролю.
Далі, 21.09.2025 р. близько 13:30 год., під час здійснення спільного прикордонне-митного контролю та проведення митного огляду особистих речей та предметів переміщуваних громадянином ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), в його наплічній сумці, у внутрішній кишені, серед особистих речей виявлено паперовий згорток з речовиною сіро-зеленого кольору візуально схожою на канабіс, загальною вагою брутто орієнтовано 5,39 гр., обіг якого обмежено, який останній намагався незаконно перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
На підставі викладеного, органом досудового розслідування, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.305 КК України, за кваліфікуючими ознаками – контрабанда наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю.

Дії підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), суд кваліфікує за ч.1 ст.305 КК України, за кваліфікуючими ознаками – контрабанда наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю.
У ході підготовчого судового засідання встановлено, що 29.10.2025 р. укладена угода про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), за участю: захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_9 .
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цих діяннях, під час судового провадження. 
Згідно угоди про визнання винуватості, підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), його захисник ОСОБА_4 , та прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , дійшли згоди щодо: правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.305 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин, а також із запропонованим видом та мірою покарання, які повинен понести ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), а саме - за ч.1 ст.305 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, призначити покарання у виді штрафу у розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн. Підставою для застосування ст.69 КК України, добровільне перерахування на потреби ЗСУ внесок на суму 100 000 грн. під час досудового розслідування.
Також зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), розуміє, що відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є: 1) для прокурора і підозрюваного (обвинуваченого) - обмеження права на оскарження вироку - в апеляційному порядку, що визначені в ч.4 ст.394 КПК України, в касаційному порядку, що визначені в ч.3 ст.424 КПК України; 2) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1-4п.1ч.4ст.474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.305 КК України, щодо якої він визнає себе повністю винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, йому судом роз`яснені та зрозуміли.
Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), пояснив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості, укладена між ним та прокурором, у присутності адвоката та перекладача, добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. 
Враховуючи вищевикладене, у ході судового засідання, суд переконався в тому, що обвинувачений, захисник та прокурор Одеської обласної прокуратури, досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому обвинувачений, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вищевказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання. Тому суд, розглядаючи кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст.468-475 КПК України, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступного.
Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. 
Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а кримінальні правопорушення, які вчинив підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), а саме - ч.1 ст.305 КК України, згідно ч.5 ст.12 КК України, є тяжким злочином. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Згідно ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. 
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 29.10.2025 року, відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.305 КК України і зрозумів, роз`ясненні йому судом права, передбачені абзацами 1-4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Суд переконався в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження судом угоди, передбачені абзацами 1-4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Також, під час підготовчого судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Обставинами, які пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок. Тому, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену сторонами міру покарання підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), за ч.1 ст.305 КК України, а саме - за ч.1 ст.305 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, призначити покарання у виді штрафу у розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн. 
Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.
Потерпілих у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлявся, викривач відсутній. 
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, суд стягує з ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) у дохід держави.
Суду надано ксерокопію квитанції № 205089581 від 23.10.2025 р. де вказане, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), перерахував, добровільно, на потреби ЗСУ, 100 000 грн. (військова частина № НОМЕР_1 ), на досудовому розслідуванні. 

Стосовно заяв заставодавців, - ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , про повернення застав, суд зазначає наступне. Згідно з ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року № 15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 року № 27), та змінами, що вносяться до вказаного порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Судом встановлено, що застава у сумі 1 002 268 грн., не була звернена в дохід державі.
Аналіз положень ст.ст. 182,194,196,197,199,181,203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені в ч.5 ст.194 КПК України обмеження, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, набрання обвинувальним вироком законної сили, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження. Тобто, положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу, у виді застави.
Керуючись ст.100,ст.124,174, ст.314-316, ч.3ст.394, ч.4ст.469, ст.472, ч.2ст.473, п.п.1,3,4ч.4ст.474, ст.475, ч.15 ст.615 КПК України, суд 

З А С У Д И В:

Затвердити угоду, про визнання винуватості від 29 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21.09.2025 № 12025162150001262, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Держави Ізраїль (м. Бней-Брак), за участі адвоката ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_9 .
ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.305 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами, згідно угоди про визнання винуватості від 29 жовтня 2025 року, покарання, з застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн.

До набрання вироком законної сили, стосовно засудженого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), залишити запобіжний захід - застава. Після набрання вироком законної сили, запобіжній захід - заставу, скасувати. 

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою від 23.09.2025 р., слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси, а саме на: паперовий згорток з речовиною сіро-зеленого кольору, вагою брутто – 5,39 гр. та експрес-тест NARK-2. 
Речові докази у кримінальному провадженні: експрес-тест NARK-2; наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс, масою 3,48 гр., який міститься у сейф-пакеті експертної служби № 300535499, які здані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області, – знищити. 

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), у доход держави витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/116-25/23333-НЗПРАП від 30.09.2025 р. (код класифікації доходів бюджету 24060300), у розмірі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Клопотання заставодавців: ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 про повернення застав, - задовольнити.
Заставу, у розмірі 390 000 (триста дев`яноста тисяч) грн., яка внесена на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Одеській області, за засудженого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), відповідно до ухвали Пересипського районного суду м. Одеси від 23.09.2025 р. (справа № 523/19880/25, провадження № 1-кс/523/6184/25), повернути заставодавцю, - ОСОБА_12 , згідно квитанції № 201248805 від 26 вересня 2025 р., після набрання вироком законної сили.
Заставу, у розмірі 390 000 (триста дев`яноста тисяч) грн., яка внесена на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Одеській області за засудженого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), відповідно до ухвали Пересипського районного суду м. Одеси від 23.09.2025 р. (справа № 523/19880/25, провадження № 1-кс/523/6184/25), повернути заставодавцю, - ОСОБА_4 , згідно квитанції № 201248420 від 26 вересня 2025 р., після набрання вироком законної сили.
Заставу, у розмірі 222 268 (двісті двадцять дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн., яка внесена на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Одеській області за засудженого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), відповідно до ухвали Пересипського районного суду м. Одеси від 23.09.2025 р. (справа № 523/19880/25, провадження № 1-кс/523/6184/25), повернути заставодавцю, - ОСОБА_11 , згідно квитанції № 201249437 від 26 вересня 2025 р., після набрання вироком законної сили.
Копію вироку для виконання, в частині повернення застав, направити до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

На вирок може бути подано апеляцію в Одеський апеляційний суд з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому (підозрюваному) та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1