ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/121/26

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:
від позивача: Моргун А.О. адвокат (приймає участь в режимі відеоконференції), 
від відповідача: Бобер Д.О. адвокат,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Крамниця Паляниця”
до Черкаської гімназії № 31 Черкаської міської ради Черкаської області
про стягнення 630 000,00 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Крамниця Паляниця” (вул. Шевченка, 45, м. Полтава, 36039, код ЄДРПОУ 44828559) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Черкаської гімназії № 31 Черкаської міської ради Черкаської області (вул. Героїв Дніпра, 27, м. Черкаси, 18016, код ЄДРПОУ 25768707) про стягнення 630 000,00 грн (шістсот тридцять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ за поставлений товар за договором.
Понесені судові витрати – сплачений судовий збір позивач просить покласти на відповідача. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання з оплати поставленого йому товару за укладеним між сторонами договором. Позивачем відповідно до умов Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року за Додатком №2, на адресу Черкаської гімназії № 31 Черкаської міської ради Черкаської області, здійснено поставку товару на загальну суму 630 000,00 грн без ПДВ, однак в порушення умов Договору, оплата за отриманий товар відповідачем не здійснена. 
Ухвалою від 30.01.2026 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
16.02.2026 представник відповідача через систему “Електронний суд” подав відзив на позовну заяву в якому заперечив обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав: 
Єдиним доказом здійснення постачання товару на суму 506 500,00 грн позивачем зазначено видаткову накладну № 87/04. Відповідач заперечує отримання частини Товару згідно з вказаною накладною, що зокрема підтверджується відсутністю підпису представника відповідача на накладній, відсутністю в додатках до позовної заяви доказів отримання Товару Відповідачем. 
Вартість поставленого товару відрізняється від вартості визначеної в специфікації до договору. 
З накладної № 87/04 не зрозуміло, яка частина комплекту Товару поставлена за даною накладною, а оскільки предметом договору є комплект Товару без визначення в специфікації вартості окремих частин Товару вартість частини комплекту визначена позивачем на власний розсуд без жодних доказів вартості, погодження з відповідачем.
Згідно з п. 5.3. Договору датою поставки Товару є дата підписання замовником накладної (накладних) в місці поставки, вказаному в п.5.1. Договору. В п. 5.8. Договору врегульовано момент переходу права власності на Товар, а саме перехід права власності на Товар від постачальника до замовника відбувається після виконання постачальником вимог пунктів 5.1, 5.5 Договору, підписання уповноваженими представниками замовника і постачальника усіх товаросупровідних документів. 
За доводами представника відповідача позивачем не надано суду жодних доказів належного виконання умов Договору щодо поставки частини комплекту Товару, як щодо його отримання відповідачем так і щодо направлення та підписання товаросупровідних документів, визначення вартості цієї частини комплекту, товарів які в неї входили, в зв`язку з чим зобов`язання з оплати Товару не виникло, а позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Щодо поставки частини комплекту Товару на суму 123500,00 грн, що на думку позивача підтверджується фактом отримання представником відповідача відправлення по експрес - накладній ТОВ “Нова пошта” № 59001475157471. Відповідачем не заперечується факт отримання вказаного поштового відправлення. Позивач стверджує, що в зазначеному відправленні знаходилась частина комплекту обладнання, а саме “Комплект лазертаг (тагери + пульт керування)”. Разом з тим відповідачем заперечується належне виконання зобов`язань з поставки Товару позивачем та виникнення обов`язку з його оплати навіть в цій частині, в зв`язку з неможливістю здійснити приймання поставленого товару. 
Отримавши поштове відправлення по експрес - накладній ТОВ “Нова пошта” № 59001475157471 проведено спробу комісійного приймання Товару, результати якої зафіксовано в акті про фактичну якість та кількість продукції №1 від 16.10.2025, а саме: «В коробках (упаковці перевізника) знаходяться прозорі контейнери в кількості 2. У контейнерах знаходяться предмети, не запаковані в упаковку заводу виробника, упаковані насипом, будь-які маркування відсутні. Крім того, в контейнерах та всередині упаковки перевізника відсутні будь-які документи, зі змісту яких можна встановити, які саме предмети містяться в контейнерах та чи відповідають вони специфікації до договору, видаткові накладні, паспорти виробів, тощо. Наведене свідчить про порушення Постачальником п. 5.5. Договору»
23.02.2026 представник позивача через систему “Електронний суд” подав відповідь на відзив, в якому спростовує заперечення відповідача зазначаючи таке:
Під час поставки товару за видатковою накладною № 87/04 на адресу відповідача були направлені усі товаросупровідні документи, що передбачені вимогами Договору. 
Відповідач отримав частину товару на загальну суму 506 500,00 грн разом з направленими товаросупровідними документами. 
Пунктом 7.3 Договору встановлено, що у випадку виникнення суперечки по якості Товару проводиться незалежна експертиза його якості в уповноважених на це установах чи організаціях. 
Після отримання товару на загальну суму 506 500,00 грн разом з направленими товаросупровідними документами за видатковою накладною № 87/04 у відповідача не виникало зауважень по якості Товару, не проводилась незалежна експертиза його якості в уповноважених на це установах чи організаціях. 
Акт про фактичну якість та кількість продукції №1 від 16 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамниця Паляниця» не отримувало. Договором ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року не передбачено складання акту про фактичну якість та кількість продукції. Акт оформлено зацікавленими особами Черкаської гімназії № 31 Черкаської міської ради Черкаської області без участі представників ТОВ «Крамниця Паляниця». 
Згідно з представленим актом про фактичну якість та кількість продукції №1 від 16 жовтня 2025 року вбачається, що товар отримано від перевізника ТОВ «Нова пошта», в зв`язку з чим представник постачальника для передачі товару не прибув. Дата та № транспортної накладної 59001475157471. Вказане свідчить, що відповідач отримав товар поставлений позивачем.
В судовому засіданні, яке відбулось 05.03.2026 за участю представників сторін, суд оголошував перерву до 11 год. 00 хв. 18.03.2026 для можливості сторонам вирішити спір мирним шляхом.
Призначене на 18.03.2026 судове засідання не відбулося через оголошення повітряної тривоги. 
Ухвалою від 18.03.2026 Господарський суд Черкаської області повідомив учасників справи про призначення судового засідання на 15.04.2026.
25.03.2026 до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому останній просив долучити до матеріалів справи копії:
письмових пояснень по справі № 925/121/26 Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамниця Паляниця» від 25.03.2026;
переписки з посадовими особами Черкаської гімназії № 31 Черкаської міської ради Черкаської області;
електронні копії експрес-накладних: № 59001469620106 від 06.10.2025; № 59001474133061 від 11.10.2025; № 59001475157471 від 13.10.2025; 
електронну відповідь ТОВ «Нова пошта» від 03.03.2026 року № 01541.
13.04.2026 від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у якій він повідомив, що у зв`язку з неможливістю представника позивача ТОВ “Крамниця Паляниця” адвоката Моргуна А.О. прибути фізично на судове засідання, що призначено на 10 год. 00 хв. 15 квітня 2026 року та наявністю нестабільного зв`язку комунікації мережі Інтернет за місцем перебування представника позивача в період з 14.04.2026 по 15.04.2026 року (Харківська область), враховуючи відсутність відповіді Черкаської гімназії № 31 Черкаської міської ради Черкаської області на пропозицію мирового врегулювання спору у справі № 925/121/26, вирішення питання щодо участі у подальших судових засіданнях особисто представником, виникла необхідність клопотати про відкладання розгляду справи.
14.04.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з участю представника відповідача в судовому розгляді Черкаським апеляційним судом справи № 694/1219/25, розгляд якої призначено на той же час та дату, на підтвердження чого надав копію відповідної ухвали Черкаського апеляційного суду.
Ухвалою від 15.04.2026 Господарський суд Черкаської області задовольнив клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи; відклав розгляд справи на 06.05.2026. 
Розглянувши клопотання представника позивача про долучення доказів суд зазначає таке.
У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити клопотання та долучити до матеріалів справи докази, представник відповідача не заперечував проти задоволення клопотання представника позивача про дролучення доказів до матеріалів справи.
Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Згідно із ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ч. 10 ст. 80 ГПК України докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.
Подане представником позивача клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи є здійсненням права сторони на подання доказів, передбачене ст. 42, 80 ГПК України, заявлене до розгляду справи по суті, тому підлягає до задоволення судом, а документи приєднанню до матеріалів справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи – також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
У судовому засіданні господарський суд розпочав розгляд справи по суті, представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити повністю. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав зазначених у відзиві та просив у позові відмовити повністю.
Суд заслухавши представників сторін, дослідивши докази, завершив розгляд справи по суті, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення. 
В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 07.05.2026 ухвалено судове рішення, підписана вступна та резолютивна частини рішення. 
Відомості про вказані процесуальні дії занесені до протоколу судового засідання.
Відповідно до частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши позицію представника позивача та заперечення представника відповідача, суд встановив таке.
21.04.2025 між Черкаською гімназією № 31 Черкаської міської ради Черкаської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крамниця Паляниця» укладено Договір № ЗУ-6 (а.с. 31-33, далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених Договором, постачальник зобов`язується поставити, а замовник в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов`язується прийняти й оплатити постачальнику товар за кодом ДК 021:2015 (CPV) – 39160000-1 Шкільні меблі (Засоби навчання та обладнання для забезпечення викладання предмета «Захист України») (далі за текстом - Товар) за асортиментом, цінами, кількістю та якісними характеристиками, зазначеними у Специфікації Товару (Додатку №1) та Технічному описі Товару (Додаток №2), які є невід`ємними частинами Договору. 
Відповідно до п. 3.1. Договору ціна Товару включає його вартість, витрати по його зберіганню на складі Постачальника, оформленню необхідної документації щодо його поставки, транспортуванню Товару до місця поставки, визначеного Договором, встановлення (монтаж), підключення, налаштування та навчання персоналу Замовника. 
Ціна Договору становить 630 000,00 грн без ПДВ. (п. 3.2.) 
Відповідно до п. 4.2. Договору Замовник здійснює оплату за Товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на умовах відстрочки платежу до 30 (тридцяти) робочих днів з моменту і на підставі підписання уповноваженими представниками Замовника і Постачальника усіх товаросупровідних документів (рахунок, накладна, тощо). 
Відповідно до п. 5.1. Договору поставка Товару – передача замовнику Товару, якість якого відповідає умовам, встановленим розділом 2 Договору, його встановлення в зазначеному Замовником місці. Поставка Товару здійснюється Постачальником протягом 10 робочих днів з моменту отримання Постачальником заявки від Замовника на умовах DDP – м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, буд.27. («Інкотермс», у редакції 2020 року), але не пізніше 31 березня 2025 року. 
Відповідно до п. 5.3. Договору датою поставки Товару є дата підписання замовником накладної (накладних) в місці поставки, вказаному в п.5.1. Договору. 
Відповідно до п. 5.5. Договору приймання-здача поставленого Товару по кількості проводиться відповідно до товаросупровідних документів (накладних), по якості - документів, які засвідчують якість Товару вказаних у п.2.2 Договору та паспортів виробів на кожну одиницю Товару. 
Відповідно до п. 5.8. Договору перехід права власності на Товар від постачальника до замовника відбувається після виконання постачальником вимог пунктів 5.1, 5.5 Договору, підписання уповноваженими представниками замовника і постачальника усіх товаросупровідних документів». 
Відповідно до п. 9.1. Договору у випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. 
Відповідно до п. 9.2. Договору у разі недосягнення Сторонами згоди з приводу предмета спору шляхом переговорів, всі спори та розбіжності Сторін щодо виконання умов Договору вирішуються у судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства. 
Відповідно до п. 10.1. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками Сторін. 
Відповідно до п. 10.2. Договору дія Договору припиняється при настанні однієї з умов: 
а. закінчення терміну дії Договору – 31.12.2025; 
б. за згодою Сторін; 
в. з інших підстав, передбачених чинним законодавством України. 
Відповідно до п. 10.3. Договору закінчення терміну дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.
Договір скріплений підписами та печатками його сторін.
21.04.2025 сторонами було підписано Специфікацію № 1 (Додатку №1) до Договору на поставку товару – Засоби навчання та обладнання для забезпечення викладання предмета «Захист України» в кількості 1 шт. загальною вартістю 630 000,00 грн.
Предметом Договору є поставка товару за кодом ДК 021:2015 (CPV) – 39160000-1 Шкільні меблі (Засоби навчання та обладнання для забезпечення викладання предмета «Захист України») (далі за текстом - Товар) за асортиментом, цінами, кількістю та якісними характеристиками, зазначеними у Специфікації Товару (Додатку №1) та Технічному описі Товару (Додаток №2), які є невід`ємними частинами Договору (а.с. 33 - 34). 
17.07.2025 позивачем на адресу відповідача направлено лист щодо продовження строків виконання зобов`язань за договором, а саме поставка товару ДК 021:2015 (CPV) – 39160000-1 Шкільні меблі (Засоби навчання та обладнання для забезпечення викладання предмета «Захист України») до 31.08.2025. Продовження виконання зобов`язань мотивовано тим, що у зв`язку з виникненням об`єктивних обставин, які листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме військову агресію РФ проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022, підтвердивши, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та у зв`язку з частим оголошенням повітряної тривоги, обстрілами міста Харків, відсутністю електропостачання у місті, та затримкою товару на виробництві, що призводить до затримки постачання товару і виконання договору.
18.07.2025 відповідач направив позивачу відповідь на лист від 17.07.2025 в якому зазначено, що для конкретизації товару, який буде поставлений Черкаській гімназії №31 Черкаської міської ради Черкаської області із затримкою, просимо надати роз`яснення до Вашого листа від 17.07.2025 № 30, а саме: які позиції відповідно до Додатку 2 до договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року та Порівняльної таблиці від 10.02.2025 № 13 (документ, де вказано найменування виробника та країни походження Товару, наданий у складі тендерної пропозиції, файл Порівняльна таблиця) виробляються у м.Харків (а.с.16).
Листом відповідача від 31.07.2025 повідомлено позивача, що Черкаська гімназія № 31 Черкаської міської ради Черкаської області станом на 31.07.2025 не має підстав для пролонгації строків поставки товару, повторно просили надати роз`яснення для конкретизації товару, який буде поставлений із затримко (а.с. 17). 
В додаткових поясненнях директор товариства (позивач) зазначив, що позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 506500,00 грн за експрес – накладними № 59001469620106 від 06.10.2025, № 59001474133061 від 11.10.2025, товар отримано представником відповідача – Матвієнко О.Ю.
Відповідно до видаткової накладної № 87/04 (без дати) постачальником є товариство з обмеженою відповідальністю “Крамниця Паляниця” покупцем - Черкаська гімназія № 31 Черкаської міської ради Черкаської області, Договір ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року, найменування товару Засоби навчання та обладнання для забезпечення викладання предмета «Захист України», товар за кодом ДК 021:2015 (CPV) – 39160000-1 Шкільні меблі (а.с.30).
В позовній заяві позивач зазначив, що товариство з обмеженою відповідальністю “Крамниця Паляниця” 13.10.2025 на адресу відповідача направлено товар комплект лазертаг (тагери + пульт керування). Відправлення товару здійснювалось засобами доставки Нової пошти за експрес – накладною № 59001475157471 на ім`я представника відповідача Матвієнко О.Ю. (за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 27).
Відповідно до відповіді ТОВ «Нової пошти» від 09.01.2026 № 00202 повідомлено, що 13 жовтня 2025 року по експрес-накладній № 59001475157471, Порохніч Ігор Анатолійович здійснив відправлення посилки для Матвієнко Олени Юріївни за адресою м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 27.
13 жовтня 2025 року по експрес-накладній № 59001475157471 здійснено замовлення додаткового сервісу - «Інший отримувач».
13 жовтня 2025 року відправлення по експрес-накладній № 59001475157471 було доставлено та вручено за допомогою сервісу «Інший отримувач».
Відповідно до п. 35 Розділу «Вручення відправлень» Правил надання послуг поштового зв`язку ТОВ «Нова пошта», вручення відправлення оператор фіксує в обліковій системі.
Експрес-накладна закрита в інформаційній системі Компанії 15 жовтня 2025 року.
Додатково інформуємо, що під час розмови з одержувачем, якому було вручено відправлення за допомогою послуги «Інший отримувач» останній підтвердив факт одержання відправлення за експрес-накладною № 59001475157471. 
В позовній заяві позивач повідомив, що 15.10.2025 згідно інформації отриманої від представників Черкаською гімназією № 31 Черкаської міської ради Черкаської області в телефонному режимі, було повідомлено, що візуально товар - комплект лазертаг (тагери + пульт керування) не відповідає якісними характеристикам.
15.10.2025 позивачем було направлено пропозицію щодо внесення змін до Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року шляхом укладення додаткової угоди. Враховуючи відповідну інформацію та відсутність на ринку України подібного товару - комплект лазертаг (тагери + пульт керування) за визначеними характеристиками, Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамниця Паляниця» запропоновано виключити з переліку засобів навчання (спорядження), що визначені у Додатку 2 до договору № ЗУ-6 від « 21» квітня 2025 року (Технічні, якісні та кількісні характеристики Товару) товар - комплект лазертаг (тагери + пульт керування) та внести відповідні зміни до Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року, Додатку 1 до договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року (специфікація) та Додатку 2 до договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року (Технічні, якісні та кількісні характеристики Товару), шляхом укладення Додаткової угоди №2 до Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року. Повідомлено, що можливість внесення змін до Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року передбачена відповідними пунктами договору. Позивачем було запропоновано викласти пункт Договору у наступній редакції «Пункт 3.2 Договору викласти в наступній редакції: «Ціна Договору становить 506 500,00 грн.(п`ятсот шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) без ПДВ.». Зменшити вартість товару на одиницю товару - комплект лазертаг (тагери + пульт керування) у розмірі 123 500, 00 грн. (сто двадцять три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) відповідно до поставленої видаткової накладної на загальну суму 123 500, 00 грн. (а.с. 23-25). До пропозиції від 15.10.2025 було долучено копію видаткової накладної на загальну суму 123 500, 00 грн. (сто двадцять три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) від 25.09.2025 та проект додаткової угоди №2 до Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року додатками. 
21.10.2025 позивачем було направлено застереження відповідачу щодо неухильного виконання вимог Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року. Повідомлено відповідача, що забір товару за погодженими вимогами Договору здійснюється ТОВ «Крамниця Паляниця» при дотриманні відповідних пунктів Договору та повернення товару або частини товару за Договором № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року не у спосіб визначений договором може свідчити про наявність його пошкодження з боку замовника через їх приховування шляхом направлення поштовим зв`язком на адресу постачальника (а.с. 21-22). 
З метою досудового врегулювання спору, 06.11.2025 на адресу Черкаської гімназії № 31 Черкаської міської ради Черкаської області направлено претензію з пропозицією задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамниця Паляниця» шляхом погашення заборгованості за Договором № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року у розмірі 630 000,00 грн без ПДВ, та перерахуванням на розрахунковий рахунок визначений в Договорі, повідомити про розгляд вказаної претензії у в місячний строк з дня її одержання, врахувати, що вказана претензія в порядку ст. 222 ГПК України є досудовим врегулюванням спору перед підготовкою та подачею відповідної позовної заяви до Господарського суду Черкаської області з врахуванням понесених додаткових збитків (а.с. 18-20).
В позовній заяві зазначено, що позивачем згідно вимог Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року за Додатком №2, на адресу Черкаської гімназії № 31 Черкаської міської ради Черкаської області, здійснено поставку товару на загальну суму 630 000,00 грн без ПДВ. Відповідач не заперечував отримання товару на загальну суму 630 000,00 грн. без ПДВ, що підтверджується відповідними листами відповідача та повідомленням ТОВ «Нової пошти» від 09.01.2026 № 00202. Весь товар перебуває в розпорядженні відповідача. В порушенням вимог Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року, оплата за поставлений товар у сумі 630 000,00 грн. без ПДВ, з боку Черкаською гімназією № 31 Черкаської міської ради Черкаської області не здійснена. 
Отже, предметом позову, що розглядається у даній справі, є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за отриманий товар відповідно до умов Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року. 
Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки.
Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (далі по тексту ЦК України).
Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.
Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частинами 1 та 2 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що:
1. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
2. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 683 ЦК України якщо договором купівлі-продажу встановлений обов`язок продавця передати покупцеві певний набір товару у комплекті (комплект товару), зобов`язання є виконаним з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту.
Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд доходить до наступних висновків.
Відповідно до викладених обставин справи суд вбачає, що 21.04.2025 між Черкаською гімназією № 31 Черкаської міської ради Черкаської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крамниця Паляниця» укладено Договір № ЗУ-6 (а.с. 31-33).
Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених Договором, постачальник зобов`язується поставити, а замовник в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов`язується прийняти й оплатити постачальнику товар за кодом ДК 021:2015 (CPV) – 39160000-1 Шкільні меблі (Засоби навчання та обладнання для забезпечення викладання предмета «Захист України») (далі за текстом - Товар) за асортиментом, цінами, кількістю та якісними характеристиками, зазначеними у Специфікації Товару (Додатку №1) та Технічному описі Товару (Додаток №2), які є невід`ємними частинами Договору. 
Отже судом встановлено, що господарські зобов`язання між сторонами виникли з моменту укладення Договору № ЗУ-6 від 21.04.2025. За своїм правовим змістом укладений договір є договором поставки.
21.04.2025 сторонами було підписано Специфікацію № 1 (Додатку №1) до Договору на поставку товару – Засоби навчання та обладнання для забезпечення викладання предмета «Захист України» в кількості 1 шт. загальною вартістю 630 000,00 грн.
Позивач у позовній заяві та у відповіді на відзив зазначив, що відповідно до умов Договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року за Додатком №2, на адресу Черкаської гімназії № 31 Черкаської міської ради Черкаської області, позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 630 000,00 грн без ПДВ, як доказ позивачем подано копії: видаткової накладної № 87/04, експрес – накладних № 59001469620106 від 06.10.2025, № 59001474133061 від 11.10.2025, № 59001475157471 від 13.10.2025, в експрес накладних зазначено, що товар отримано представником відповідача – Матвієнко О.Ю.
Відповідно до видаткової накладної № 87/04 (без дати) постачальником є товариство з обмеженою відповідальністю “Крамниця Паляниця” покупцем - Черкаська гімназія № 31 Черкаської міської ради Черкаської області, Договір ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року, найменування товару Засоби навчання та обладнання для забезпечення викладання предмета «Захист України», товар за кодом ДК 021:2015 (CPV) – 39160000-1 Шкільні меблі (а.с.30).
Таким чином, встановити яка частина комплекту Товару позивачем поставлена відповідачу за даною накладною неможливо, також судом встановлено, що накладна не підписана відповідачем (замовником). 
У відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні представник відповідача заперечував отримання останнім частини товару, оскільки з видаткової накладної № 87/04 відсутня можливість встановити, яка саме частина комплекту товару відповідно до умов Договору та додатків до нього поставлена позивачем, в зв`язку із зазначеним видаткова накладна № 87/04 не підписана відповідачем.
Відповідно до п. 4.2. Договору замовник здійснює оплату за Товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах відстрочки платежу до 30 (тридцяти) робочих днів з моменту і на підставі підписання уповноваженими представниками замовника і постачальника усіх товаросупровідних документів (рахунок, накладна, тощо). 
Відповідно до п. 5.1. Договору поставка Товару – передача замовнику Товару, якість якого відповідає умовам, встановленим розділом 2 Договору, його встановлення в зазначеному Замовником місці. Поставка Товару здійснюється Постачальником протягом 10 робочих днів з моменту отримання Постачальником заявки від Замовника на умовах DDP – м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, буд.27. («Інкотермс», у редакції 2020 року), але не пізніше 31 березня 2025 року. 
Відповідно до п. 5.3. Договору датою поставки Товару є дата підписання замовником накладної (накладних) в місці поставки, вказаному в п.5.1. Договору. 
Відповідно до п. 5.5. Договору приймання-здача поставленого Товару по кількості проводиться відповідно до товаросупровідних документів (накладних), по якості - документів, які засвідчують якість Товару вказаних у п.2.2 Договору та паспортів виробів на кожну одиницю Товару. 
Відповідно до п. 5.8. Договору перехід права власності на Товар від постачальника до замовника відбувається після виконання постачальником вимог пунктів 5.1, 5.5 Договору, підписання уповноваженими представниками замовника і постачальника усіх товаросупровідних документів. 
Також суд звертає увагу на те, що відповідач листом від 17.07.2025 просив позивача надати роз`яснення, а саме: які позиції відповідно до Додатку 2 до договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року та Порівняльної таблиці від 10.02.2025 № 13 (документ, де вказано найменування виробника та країни походження Товару, наданий у складі тендерної пропозиції, файл Порівняльна таблиця) виробляються у м. Харків (а.с.16).
Дослідивши Договір, судом встановлено, що відповідно до п 2.2 у разі вимоги обов`язкової сертифікації в Україні Товару, при його поставці повинен додаватися відповідний сертифікат або його нотаріально завірена копія, чи свідоцтво про визнання іноземного сертифікату, виданого у встановленому порядку, або його нотаріально посвідчена копія (а саме: висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, технічний паспорт на виріб, та декларація про відповідність вимогам технічних регламентів, інструкція про використання українською мовою).
Відповідно до п 2.3. Договору в разі невідповідності поставленого товару технічним вимогам, товар повертається Постачальнику в повному обсязі. Усі витрати, пов`язані з поверненням неякісного товару (завантажувальні роботи та транспортування), здійснюються за рахунок Постачальника.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні роз`яснення позивача щодо найменування виробника та країни походження Товару, який поставлено відповідачу відповідно до Додатку 2 до договору № ЗУ-6 від 21 квітня 2025 року та Порівняльної таблиці від 10.02.2025 № 13.
З огляду на вищевикладені обставини та зазначені пункти Договору суд приходить до переконання, що позивачем порушено п. 5.5. Договору, а саме приймання-здача поставленого Товару по кількості мала проводитись відповідно товаросупровідних документів (накладних), по якості мала проводитись відповідно документів, які засвідчують якість Товару вказаних у п.2.2 Договору та паспортів виробів на кожну одиницю Товару, які надсилаються разом із продукцією.
Щодо поставки частини комплекту Товару на суму 123500,00 грн, що за доводами позивача підтверджується фактом отримання представником відповідача відправлення по експрес - накладній ТОВ “Нова пошта” № 59001475157471. Відповідачем не заперечується факт отримання вказаного поштового відправлення. Позивач зазначив, що у відправленні знаходилась частина комплекту обладнання, а саме “Комплект лазертаг (тагери + пульт керування)”. Разом з тим відповідачем заперечується належне виконання зобов`язань з поставки Товару позивачем та виникнення обов`язку з його оплати навіть в цій частині, в зв`язку з неможливістю здійснити приймання поставленого товару. 
У відзиві на позовну заяву, відповідачем зазначено, що отримавши поштове відправлення по експрес - накладній ТОВ “Нова пошта” № 59001475157471 проведено спробу комісійного приймання Товару, результати якої зафіксовано в акті про фактичну якість та кількість продукції №1 від 16.10.2025, а саме: «В коробках (упаковці перевізника) знаходяться прозорі контейнери в кількості 2. У контейнерах знаходяться предмети, не запаковані в упаковку заводу виробника, упаковані насипом, будь-які маркування відсутні. Крім того, в контейнерах та всередині упаковки перевізника відсутні будь-які документи, зі змісту яких можна встановити, які саме предмети містяться в контейнерах та чи відповідають вони специфікації до договору, видаткові накладні, паспорти виробів, тощо. Наведене свідчить про порушення Постачальником п. 5.5. Договору» (а.с 59).
Також позивач подав як доказ поставки товару копії експрес – накладних ТОВ «Нової пошти» № 59001469620106 від 06.10.2025, № 59001474133061 від 11.10.2025, № 59001475157471 від 13.10.2025, з яких судом встановлено, що відповідно до описів відправлення позивачем направлено відповідачу – шкільне обладнання, побутові речі, спортивне обладнання, отже, встановити яка саме частина комплекту Товару відповідно до умов Договору поставлена неможливо, а тому відсутня також можливість встановити вартість поставленого товару.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до частин першої, другої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.
Судом приймається рішення у справі, що розглядається, на підставі усіх доказів, поданих представниками учасників справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив з того, що факти, встановлені в експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20.
Суд зазначає, що при розгляді даної категорії спорів необхідно враховувати загальні приписи ст. ст. 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, оскільки за результатами розгляду спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.
Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
Подібний за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 910/1255/20 та від 21.04.2021 у справі № 904/5480/19.
Верховний Суд неодноразово викладавав правову позицію стосовно того, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 15.08.2019 у справі №1340/4630/18, від 28.11.2019 у справі № 918/150/19, від 26.01.2022 у справі № 921/787/20 від 14.06.2022 у справі № 904/3870/21, від 13.09.2022 у справі № 918/1222/21.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів ст. 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
Як роз`яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.
У рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Тобто інтерес позивача (у даному випадку стосовно стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 630 000,00 грн. за поставлений товар) має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 910/15567/17.
Отже, саме на Товариство з обмеженою відповідальністю “Крамниця Паляниця”, як позивача, покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання позивачем умов Договору щодо поставки частини комплекту Товару, щодо його отримання відповідачем так і щодо направлення та підписання товаросупровідних документів, визначення вартості цієї частини комплекту, товарів які в неї входили, в зв`язку з чим зобов`язання з оплати Товару не виникло. 
Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) позивач не довів перед судом, яким чином було порушено зі сторони відповідача права позивача.
З огляду на наведені вище обставини, відсутнє належне обґрунтування порушення прав позивача.
Враховуючи викладене, суд надає перевагу доводам представника відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву, поясненням у засіданнях суду, а позовні вимоги із заявлених у позові підстав визнає необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.
На підставі статті 129 ГПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору за подання позову покладаються на позивача.
Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. 
Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене та підписане 11 червня 2026 року.

Суддя О.В. Чевгуз