Справа №443/554/26
Провадження №2/443/621/26

РІШЕННЯ
Іменем України

08 червня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі
головуючого судді Павліва А.І., 
секретар судового засідання Шальвіра І.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої протиправними діями
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Бондаренко О.А., 

встановив:
Стислий виклад позиції сторін.
ОСОБА_1 (позивач) подала до суду позов до ТОВ «Тандем-2002», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: стягнути з відповідача на її користь 26 199,16 грн спричиненої матеріальної шкоди та 79 280 грн спричиненої моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідачів.
В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ТОВ «Тандем-2002» по справі є власником транспортного засобу автомобіля марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за участі якого, під керуванням ОСОБА_3 , який перебуває у трудових відносинах з відповідачем, 14.11.2025 близько 16 год 10 хв на перехресті вулиць Д. Галицького та Тернопільська у м. Жидачів сталося ДТП, водій вчинив наїзд на пішохода, який перебував на пішохідному переході, учасником якої була вона. Станом на сьогоднішній день їй спричинена матеріальна шкода у розмірі 33 399,16 грн. Крім спричиненої матеріальної шкоди протиправними діями третьої особи по справі їй спричинена також значна моральна шкода, а саме: наїзд на неї автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , коли вона перебувала на пішохідному переході, був настільки несподіваним та раптовим, що вона не встигла збагнути, що зі нею сталося, прийшла до тями, коли лежала на переході, отримала стрес, від якого по сьогодні не може відійти. Її охопила паніка, страх за своє життя, не могла рухатись, відчувала сильний біль у всьому тілі. Такий стан у неї не проходить: ночами не може спати, побоювання, що може не прокинутись; періодичні сильні болі у всьому тілі тримають її у постійній напрузі та тривозі. Від падіння на дорозі, у неї часто переслідують головокружіння. Такою як була, вже не буде, працездатність правої руки значно втрачена, хоча вона пройшла курс реабілітації і продовжує лікування в медичному центрі «San Med». Спричинену їй моральну шкоду станом на сьогодні оцінює у 80 000 гривень.
Представник відповідача ТОВ «Тандем-2002» подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.35-36), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивач не зазначає який причинно-наслідковий зв`язок має адміністративне правопорушення, скоєне ОСОБА_3 , 14.11.2025 та придбання нею ліків, оплата медичних послуг та діагностика, чеки на оплату яких вона надає. До позовної заяви позивачем додана довідка від 10.03.2026 року, видана Медичним центром «SanMed», в якій зазначено, що позивачка з 01.12.2025 проходить реабілітацію в медичному центрі з 01.12.2025, при цьому в довідці не зазначено яку хворобу лікує позивачка. У позовній заяві дана інформація також не зазначена. Враховуючи докази, надані позивачкою разом з позовною заявою, тілесні ушкодження позивачці не завдані. Синяків, ссадин, забоїв судово-медичною експертизою не виявлено. Ліки, чеки на придбання яких надає позивач їй не призначались лікарем, придбані ліки не мають жодного відношення до лікування забоїв. Позивачка також не зазначає хто призначив їй проходження МРТ в кількості 4 шт на день, які органи досліджувались, який результат дослідження, який зв`язок мають ці дослідження з завданими їй легкими тілесними ушкодженнями. Позивачка подає в якості доказів своїх витрат автобусні квитки, при цьому вона не зазначає маршрут своїх поїздок, чому серійні номери квитків вказані підряд з 467013 по 467029. Відповідачем укладався поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № 229094054 з ПрАТ «СК «Вусо». Строк дії полісу з 12.05.2025 по 11.05.2026р. 14.11.2025. ОСОБА_3 зареєстрував на гарячій лінії страхової компанії страховий випадок за номером 2488188, 17.11.2025 повідомив відповідачку номер реєстрації страхового випадку та номер гарячої лінії страхової компанії. У заяві відсутнє належне обґрунтування розміру моральної шкоди у сумі 80 000,00 грн, не надано доказів стійкої втрати працездатності. Твердження про «страх за життя» та «тривогу» не підкріплені висновками психологів чи психіатрів. У наданих позивачкою чеках на придбання ліків не має жодного заспокійливого препарату. З огляду на те, що експертизою не підтверджено наявність навіть легких тілесних ушкоджень, сума у 80 000,00 грн є абсолютно неспівмірною та не відповідає засадам розумності.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив (а.с.55), в обґрунтування якої покликається на безпідставність заперечень відповідача щодо позову, оскільки вина ОСОБА_2 доведена судом, а отримані нею травми від падіння та удару. 
У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала повністю, суду зазначивши, що оскільки майнові вимоги їй відшкодовані страховою компанією не у повній мірі, невідшкодовану частину слід покласти на відповідача. У розмір моральної шкоди нею, окрім іншого, також включено пошкоджені від ДТП окуляри, одяг, телефон, оскільки такі не включалися нею до майнової шкоди. Вона до цього часу продовжує лікуватися і проходити реабілітацію. 
Представник відповідача ТОВ «Тандем-2002» проти задоволення позову заперечила, покликаючись на викладені у відзиві обставини та мотиви. 
Третя особа у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.
Позивачем подано заяву про залучення до участі у справі відповідачем ПрАТ «СК «Вусо» (а.с.62).
Представником відповідача ТОВ «Тандем-2002» подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.44-45, 82), заяву про проведення судового засідання за її відсутності (а.с.61)

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 19.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.27-28).
Ухвалами від 17.04.2026, 22.05.2026 задоволено клопотання представника відповідача ТОВ «Тандем-2002» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.48-49, 51, 84-85).
Ухвалою судового засідання від 05.05.2026 залучено до участі у справі співвідповідачем ПрАТ «СК «Вусо» та відкладено розгляд справи (а.с.64-65).
04.06.2026 судом у судовому засіданні оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення. У зв`язку зі складністю справи відповідно до абзацу другого частини 1 статті 244 ЦПК України проголошення судового рішення відкладено, про що учасників справи повідомлено із зазначенням дати та часу його проголошення – 09 год 45 хв 08.06.2026.

Позиція суду.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до поліса № 229094054 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Вусо» застрахувало цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким є ТОВ «Тандем-2002», на період з 12.05.2025 по 11.05.2026. Зокрема, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілих осіб – на одну потерпілу особу становить 500 000,00 грн (а.с.40).
Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 10.02.2026, яка набрала законної сили 23.02.2026, встановлено, що 14 листопада 2025 року о 16:10 год. в м. Жидачів вул. Тернопільска - вул. Д. Галицького Стрийського району Львівської області водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував дорожньої умови, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_1 , яка переходила дорогу по пішохідному переході, тим самим здійснив наїзд на пішохода. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Відтак, ОСОБА_2 порушено вимоги п.п. 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (а.с.7-10).
За змістом виписки № 5708 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні КНП «Жидачівська міська лікарня» Жидачівської міської ради Львівської області з 14.11.2025 по 28.11.2025. Виписка містить інформацію про встановлений діагноз (отримані ушкодження), причини його утворення (встановлені зі слів ОСОБА_1 ), а також доставлення її каретою швидкої допомоги до закладу охорони здоров`я з подальшою госпіталізацією (а.с.11-12).
17.11.2025 ОСОБА_1 проведено ультразвукове обстеження правого плечового суглоба та встановлено ймовірне пошкодження плечового суглобу, що підтверджується протоколом ультразвукового обстеження (а.с.13).
Відповідно до довідки від Медичного центру «Сан Мед» від 10.03.2026 ОСОБА_1 проходить реабілітацію в медичному центрі СанМед з 01.12.2025 по даний час і продовжує лікування (а.с.14).
Товарні чеки від 14.11.2025 містять інформацію про товари (зокрема і медичного характеру) та їх вартість (а.с.21-22).
Наявні у матеріалах чеки містять інформацію про придбані товари та послуги (ліки, медичні засоби, консультації у медичних фахівців та лікування) і їх вартість; квитки на автобус, із зазначенням вартості проїзду (а.с.15-20).

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із заподіянням шкоди потерпілій (позивачу) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 

Норми права, які застосував суд.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон №1961-IV), які були чинними на час виникнення спірних правовідносин.
Так, частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору (пункт 3 частини 1 статті 988 ЦК України).
Згідно з приписами частини 1, 3 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини 2 статті 1167 ЦК України).
За змістом положень частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до приписів частини 2, 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Закон №1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
За змістом частини 1 та 2 статті 20 Закону №1961-IV у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди життю та здоров`ю потерпілої фізичної особи здійснюється страхова (регламентна) виплата у зв`язку з: 1) лікуванням потерпілої фізичної особи; 2) тимчасовою втратою працездатності потерпілою фізичною особою; 3) стійкою втратою чи зменшенням професійної або загальної працездатності потерпілої фізичної особи; 4) моральною шкодою, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала потерпіла фізична особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 5) смертю потерпілої фізичної особи. Загальний розмір усіх здійснених страхових (регламентних) виплат у разі заподіяння шкоди життю та здоров`ю однієї потерпілої фізичної особи не може перевищувати розмір страхової суми за таку шкоду, встановлений цим Законом.
Згідно з пунктом 22.1. статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, здійснює потерпілій фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала потерпіла фізична особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у розмірі 10 відсотків страхової (регламентної) виплати у зв`язку з її лікуванням та/або втратою нею працездатності, розрахованої відповідно до статей 21-23 цього Закону (стаття 24 Закону №1961-IV).
Зважаючи на вимоги частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує такі правові висновки Верховного Суду.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц висновувала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
У постанові від 03 жовтня 2018 року в справі №760/15471/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
У постанові від 22 лютого 2022 року в справі № 201/16373/16-ц Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від зазначених вище правових висновків шляхом їх уточнення.
Таким чином, аналіз судової практику Верхового Суду з питання обсягу відповідальності страхувальника свідчить про її сталість та незмінність. 
Верховний Суд у постанові від 03 серпня 2022 року в справі №607/11755/20 (провадження №61-13672св21) дійшов висновку, що завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте, з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вказав, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа.
Верховний Суд у постанові від 26 червня 2023 року в справі № 686/21298/22 (провадження № 61-5780св23) зазначив, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Також, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у пунктах 3, 9 постанови №4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за змістом яких під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.
Надавши оцінку аргументам сторін та дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що факт дорожньо-транспортної пригоди, її обставини та винуватість водія ОСОБА_2 встановлені належними та допустимими доказами, які містяться у матеріалах справи, а також визнаються сторонами.
При цьому відповідачем також визнається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Тандем-2002» та керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків. За таких обставин саме ТОВ «Тандем-2002» є належним відповідачем у справі щодо вимог про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Судом також встановлено, що після дорожньо-транспортної пригоди позивач була госпіталізована до медичного закладу та проходила відповідне лікування. Матеріали справи свідчать про безперервний часовий та причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою, госпіталізацією позивача, встановленими у неї ушкодженнями здоров`я та подальшим лікуванням і реабілітацією.
З огляду на викладене суд вважає доведеним факт заподіяння позивачу шкоди здоров`ю саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія транспортного засобу та тілесними ушкодженнями, отриманими позивачем.
Таким чином, суд доходить переконання, що у даному випадку наявні передбачені законом підстави для відшкодування шкоди, завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Щодо відшкодування позивачу майнової шкоди у сумі 26 199,16 грн, суд зауважує, що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Тандем-2002» як власника транспортного засобу «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «СК «Вусо» відповідно до полісу №229094054. При цьому розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї потерпілої особи, становив 500 000,00 грн.
У судовому засіданні позивач підтвердила, що зверталася до ПрАТ «СК «Вусо» із заявою про виплату страхового відшкодування та отримала відповідну страхову виплату.
Разом з тим судом встановлено, що заявлений позивачем розмір майнової шкоди повністю охоплюється лімітом відповідальності страховика, визначеним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Будь-яких обставин, які б свідчили про недостатність страхового покриття для відшкодування заявленої позивачем майнової шкоди або про відсутність у ПрАТ «СК «Вусо» обов`язку здійснити страхове відшкодування у відповідній частині, матеріали справи не містять.
Крім цього, у судовому засіданні позивач підтвердила, що погодила зі страховиком розмір страхового відшкодування, який був їй виплачений. Більше того, після досягнення такої згоди позивач відмовилася від позовних вимог до ПрАТ «СК «Вусо», чим фактично підтвердила відсутність спору щодо розміру належного їй страхового відшкодування.
Отже, у даному випадку відсутні підстави вважати, що невідшкодована частина заявленої позивачем майнової шкоди виникла внаслідок недостатності страхової суми або невиконання страховиком покладених на нього обов`язків. Навпаки, така різниця є наслідком добровільного погодження позивачем розміру страхового відшкодування в межах чинного договору страхування.
За таких обставин покладення на ТОВ «Тандем-2002» обов`язку з відшкодування майнової шкоди в межах страхового покриття, за яким відповідальність несе страховик, суперечило б меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування та сплачує страхові платежі, не відповідає правовій природі страхування цивільно-правової відповідальності та фактично нівелює його призначення.
З огляду на викладене суд вважає, що підстав для стягнення з ТОВ «Тандем-2002» заявленої позивачем майнової шкоди немає, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.
Щодо наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується факт заподіяння позивачу тілесних ушкоджень унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія транспортного засобу, що перебував у трудових відносинах із ТОВ «Тандем-2002».
Суд враховує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнала ушкодження здоров`я, була госпіталізована до медичного закладу, проходила стаціонарне лікування, а після виписки потребувала подальшого відновлення та реабілітації. Сам по собі факт заподіяння тілесних ушкоджень та необхідність проходження лікування свідчать про те, що позивач зазнала фізичного болю, фізичних незручностей та душевних переживань, пов`язаних із погіршенням стану здоров`я та необхідністю відновлення після отриманих травм.
При цьому суд зазначає, що для вирішення питання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди визначальним є сам факт порушення особистих немайнових благ особи, заподіяння їй фізичних та душевних страждань, а не встановлення певного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Тому відсутність у матеріалах справи фактичних даних, які встановлюють ступінь тяжкості отриманих позивачем ушкоджень, саме по собі не спростовує факту заподіяння їй моральної шкоди.
Водночас суд враховує характер отриманих позивачем ушкоджень, тривалість її перебування на стаціонарному лікуванні, необхідність подальшого відновлення та реабілітації, а також ті фізичні та душевні страждання, яких вона зазнала у зв`язку з погіршенням стану здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При визначенні розміру моральної шкоди суд також враховує вік позивача, оскільки отримання тілесних ушкоджень, проходження стаціонарного лікування та подальшого відновлення у віці позивача об`єктивно пов`язане з додатковими фізичними незручностями, переживаннями та потребує більш тривалого відновлення звичного способу життя.
Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 79 280,00 грн суд вважає завищеним та таким, що не відповідає фактичному обсягу моральних страждань, яких зазнала позивач внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та які встановлені судом під час розгляду справи.
Оцінивши наведені обставини у їх сукупності, з урахуванням характеру та наслідків заподіяних позивачу ушкоджень, тривалості лікування та реабілітації, а також засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить переконання, що позов у частині вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а справедливим розміром такого відшкодування є 10 000,00 грн.
За наведених обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн.

Розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, зважаючи, що позов задоволено частково, судовий збір у сумі 1 331,20 грн, від сплати якого позивач була звільнена відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає покладенню на відповідача та стягненню на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
На підставі статей 22, 988, 1166, 1172, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, статей 20, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись статтями 10, 19, 81, 82, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002» (місцезнаходження: Полтавська область, м. Полтава, вул. Вокзальна, 6А, ідентифікаційний код юридичної особи 32081777), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої протиправними діями задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 (десять тисяч) грн.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002» на користь держави судовий збір у сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одну) грн 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення – 08 червня 2026 року. 

Головуючий суддя А.І. Павлів