Справа № 127/38461/24
Провадження № 2/132/633/26 
РІШЕННЯ 
Іменем України

"30" квітня 2026 р. Калинівський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого судді Павленко І.В.
за участю секретаря судового засідання Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в місті Калинівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
22.11.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Вінницького міського суду Вінницької області із вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, де в обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 07.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 03690-11/2023, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн.
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 29042024-1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 03690-11/2023 від 07.11.2023 перейшло до позивача.
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43 000 грн., з яких: 8000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 000 грн. – сума заборгованості за відсотками. 
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 29.04.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М. від 25 листопада 2024 року матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області.
Ухвалою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О.О. від 20 грудня 2024 року цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Калинівського районного суду Вінницької області. 
Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В. від 15.01.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами та роз`яснено право на подання заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та про необхідність надання відзиву проти позову із посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
08.04.2025 Калинівським районним судом Вінницької області було ухвалено заочне рішення відповідно до якого позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, інд.01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, рах. ІВАN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором № 03690-11/2023 в розмірі 43 000 грн, з яких: 8000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 35000 грн. – сума заборгованості за відсотками та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.
21.11.2025 представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Пунько І.В. було подано заяву про перегляд заочного рішення.
Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 04.12.2025 заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Пунько Ірина Валеріївна, про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08.04.2025 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08.04.2025 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочне рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08.04.2025 у цивільній справі № 127/38461/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Призначено судове засідання в приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області (м. Калинівка, вул. В. Нестерчука, 70) на 10 год. 30 хв. 28 січня 2026 року.
Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати подати відзив, який має відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, в строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач скористався своїм правом та в особі свого представника – адвоката Пунько І.В. подав відзив на позовну заяву (Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.01.2026), у якому представник відповідача виклала свої заперечення проти позову, зазначивши, що позивач не надав доказів на підтвердження перерахування (зарахування) кредитних коштів відповідачу. Наданий представником позивача розрахунок боргу складений представником позивача в односторонньому порядку, залежить від його волевиявлення, не є первинним документом та не підтверджує ні факт користування відповідачем кредитними коштами, ні факт наявності заборгованості. При цьому, виписки з рахунку відповідача, меморіального ордеру про зарахування відповідачу кредитних коштів, представником позивача до справи не надано. Крім того, як слідує з копії військового квитка та довідки, виданої в/ч НОМЕР_3 від 11.11.2025 року за № 6524 вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та 26.02.2022 згідно Указу Президента № 6524 «Про загальну мобілізацію, призваний на військову службу у Збройні Сили України, з 21.11.2022 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частини НОМЕР_3 оперативно-тактичного зєднання-1корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Тобто протягом строку дії кредитного договору відповідач був військовослужбовцем Збройних Сил України, який проходив військову службу в особливий період та брав участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальних цілісності України, брав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), а тому можна дійти до обґрунтованого висновку, що на відповідача поширюються пільги, передбачені п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідний висновок щодо застосування вказаних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21. Отже вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 процентів за кредитом, нарахованих з 07.11.2023 року задоволенню не підлягають. З огляду на це просить відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позивач скористався своїм правом на відповідь на відзив (Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.01.2026) в якому виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Крім того, подав докази та клопотання про витребування доказів.
Представник відповідача – адвокат Пунько І.В. подала заперечення на клопотання про витребування доказів (Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.01.2026).
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області 28.01.2026 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.
26.01.2026 до суду надійшла заява представника відповідача – адвоката Пунько І.В. про поворот виконання рішення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.01.2026). 
23.03.2026 на адресу суду з АТ КБ «Приват Банк» надійшли витребувані судом докази.
Представник позивача Злотіна Н.О. в судове засідання не з`явилась, надавши клопотання, де просить справу розглянути за відсутності представника позивача. Позовні вимоги позивача просила задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином. Однак від представника відповідача – адвоката Пунько І.В. 30.04.2026 надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача та його адвоката. Відзив на позовну заяву підтримує. Просить відмовити в позові. Заяву про поворот виконання рішення підтримує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на наведене вище, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).
Судом встановлено, що 07.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором укладений кредитний договір № 03690-11/2023. 
29.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29042024-1, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43 000 грн., з яких: 8000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 000 грн. – сума заборгованості за відсотками. 
Всупереч умовам Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідні позиції щодо застосування вказаних норм права викладені в постановах ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19 та від 23.03.2020 року у справі №404/502/18.
Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника кредитного договору для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле, що узгоджується із вимогами вимог ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Також, як слідує з кредитного договору № 03690-11/2023, укладеного 07.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» ОСОБА_1 , зокрема п.1.1. Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 8000 грн. на умовах строковості, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором; п.1.6. кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-49хх-хххх-8442 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 
Як убачається із інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів від 28.01.2026, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 . 
Із виписки по рахунку № НОМЕР_4 вбачається, що за період з 07.11.2023 по 07.11.2023, на рахунок ОСОБА_1 було зарахування коштів на суму 8000 грн. 
Відтак, в матеріалах справи наявні достатні та достовірні докази на спростування заперечень представника відповідача щодо отримання відповідачем кредитних коштів за договором.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення з відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору та отримання позичальником кредитних коштів у зазначеному позивачем розміру.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України).
Відповідно до наданих розрахунків заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №03690-11/2023 становить 43 000 грн., з яких: 8000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 000 грн. – сума заборгованості за відсотками. 
Заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором відповідачем не погашена, тому вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Що стосується вимог позивача щодо стягнення суми заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне.
Так, представник відповідача – адвокат Пунько І.В. заперечує проти стягнення з відповідача відсотків за зазначеним кредитним договором, з огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем та на нього розповсюджуються положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.»
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час.
Статтею 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Аналіз ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону №1357-IX від 30 березня 2021 року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, свідчить про те, що пільги мають: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, вирішено, зокрема оголосити та провести загальну мобілізацію.
Відповідно правової позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у п. 74 його постанови від 04.09.2024 р. у справі № 426/4264/19: "У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_5 та довідки, виданої в/ч НОМЕР_3 від 11.11.2025 року за № 6524 вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та 26.02.2022 згідно Указу Президента № 6524 «Про загальну мобілізацію, призваний на військову службу у Збройні Сили України, з 21.11.2022 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 оперативно-тактичного зєднання-1корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 
Згідно посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого 31.08.2024 року командувачем НГУ полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій. 
Таким чином, на відповідача ОСОБА_1 , який перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, як військовослужбовця під час дії особливого періоду, який брав та бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, який перебував та перебуває безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, поширюються пільги передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час проходження ним військової служби.
За таких обставин, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).
Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за відсотками - відсутні.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача до суду не надав, як і не спростував.
Оскільки станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив, тому суд приходить до висновку, що з відповідача, як позичальника, підлягає стягненню лише заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 8000,00 грн. 
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.
Щодо стягнення судового збору суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору задовольнити частково пропорційно до суми задоволених позовних вимог в розмірі 1000,28 грн. (3028х8000,00:43000,00).
Що стосується заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення, яка подана в його інтересах представником – адвокатом Пунько І.В., суд зазначає наступне.
Так, представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Пунько І.В. звернулась до суду із заявою про поворот виконання судового рішення у цивільній справі № 127/38461/24 від 08.04.2025.
Заява мотивована тим, що в провадженні Калинівським районним судом Вінницької області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 04.12.2025 року по справі № 127/38461/24 вирішено: заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Пунько Ірина Валеріївна, про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08.04.2025 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08.04.2025 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочне рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08.04.2025 у цивільній справі № 127/38461/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасувати і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
З огляду на вищевказані обставини згідно поданої заяви 16.01.2026 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем було винесено постнову про закінчення виконавчого провадження № 78700941, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 127/38461/24 виданого 24.06.2025 року Калинівським районним судом Вінницької області. 
Згідно поданої адвокатом Занкевича А.О. заяви приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем супровідним листом від 18.01.2026 року було повідомлено про розмір стягнутих та перерахованих коштів на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а саме на загальну суму 18 530,64 грн.
З огляду на те, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 04.12.2025 року, вирішено заочне рішення Калинівського районного суду від 08.04.2025 року ухвалене у даній справі скасувати і призначити справу до розгляду, та враховуючи те, що на виконання скасованого заочного рішення відбулось стягнення з відповідача грошових коштів на загальну суму 18 530,64 грн., а тому при вирішенні даної справи вважають за необхідне клопотати перед судом у випадку прийняття рішення про відмову/ або часткове задоволення позовних вимог вирішити питання про поворот виконання рішення або ж зарахування частини як вонання та встановлення виконаних зобовязань відповідача, а частину, що не покриває задоволені вимоги стягнути з позивача в порядку повороту виконання рішення.
Оскільки судове рішення, на підставі якого з відповідача стягнуто кошти скасовано, просить здійснити поворот виконання заочного рішення Калинівського районого суду Вінницької області від 08.04.2025 року, а саме у випадку прийняття рішення про відмову/або часткове задоволення позовних вимог вирішити питання про поворот виконання рішення або ж зарахування частини як виконання та встановлення виконаними зобов`язань відповідача, а частину що не покриває задоволені вимоги стягнути з позивача на корить відповідача у порядку повороту виконання рішення.
Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.
08.04.2025 Калинівським районним судом Вінницької області було ухвалено заочне рішення відповідно до якого позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, інд.01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, рах. ІВАN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором № 03690-11/2023 в розмірі 43 000 грн., з яких: 8000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 35000 грн. – сума заборгованості за відсотками та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.
21.11.2025 представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Пунько І.В. було подано заяву про перегляд заочного рішення.
Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 04.12.2025 заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Пунько Ірина Валеріївна, про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08.04.2025 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08.04.2025 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочне рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08.04.2025 у цивільній справі № 127/38461/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Призначено судове засідання в приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області (м. Калинівка, вул. В. Нестерчука, 70) на 10 год. 30 хв. 28 січня 2026 року.
Разом із тим, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем проводилося стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні № 127/38461/24.
Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження № 78700941 приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович встановив «Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 04.12.2025 у справі № 127/38461/24 скасовано рішення, що підлягало виконанню».
Як вбачається з листа приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. за №1701 від 18.01.2026, адресованого адвокату Пунько І.В., останній зазначає, що у нього на виконанні перебувало виконавче провадження № 78700941 з примусового виконання виконавчого листа Калинівського районного суду Вінницької області від 24.06.2025 року у справі № 127/38461/24, про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». 16.01.2026 року це виконавче провадження було закінчене на підставі п.5 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню.
В межах виконавчого провадження № 78700941 з боржника ОСОБА_1 було стягнуто і перераховано на користь стягувача ТОВ «ФК «ЄАПБ» частину боргу в сумі 18530,64, а також стягнуто 1853,06 виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця.
Згідно ч.7 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
1853,06 грн. стягнутого виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця 17.01.2026 року було повернуто на банківський рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_7 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
Даний факт підтверджується платіжною інструкцією № 50930 від 17.01.2026. 
Згідно ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням.
Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.
У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягнутого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Відтак, поворот виконання рішення це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав.
За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019 року у справі №569/15646/16-ц).
Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.
За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20.06.2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст. 382 ЦПК України 2004 року (ст. 445 ЦПК України у редакції з 15.12.2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.
Зважаючи на викладене, враховуючи те, що згідно заочного рішення суду від 08.04.2025 з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «ФК «ЄАПБ» стягнуто частину боргу в сумі 18530,64 грн., які фактично були стягнуті на виконання заочного рішення суду у справі №127/38461/24 від 08.04.2025 та 1853,06 виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, що підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. про закінчення виконавчого провадження №78700941 від 17.01.2026, якою встановлено, що «Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 04.12.2025 у справі № 127/38461/24 скасовано рішення, що підлягало виконанню», а також листом приватного виконавця за №1701 від 18.01.2026 з якого вбачається, що в межах виконавчого провадження № 78700941 з боржника ОСОБА_1 було стягнуто і перераховано на користь стягувача ТОВ «ФК «ЄАПБ» частину боргу в сумі 18530,64, а також стягнуто 1853,06 виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, однак у подальшому заочне рішення суду скасовано 04.12.2025, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь боржника ОСОБА_1 суму у розмірі 9967 (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривні 29 копійок, у порядку повороту виконання заочного рішення суду. 
Судом також встановлено, що згідно платіжної інструкції № 50930 від 17.01.2026 на банківський рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_7 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було повернуто 1853,06 грн. стягнутого виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця. 
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 279, 354, 444 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, інд.01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, рах. ІВАN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором № 03690-11/2023 в розмірі 8000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 563,35 грн.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Пунько І.В. про поворот виконання заочного рішення у цивільній справі № 127/38461/24 від 08.04.2025 - задовольнити.
Допустити поворот виконання заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області у справі № 127/38461/24 від 08.04.2025 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 43 000 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. 
У порядку повороту виконання заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області у справі № 127/38461/24 від 08.04.2025 стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, інд.01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, рах. ІВАN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) грошові кошти у розмірі 9967 (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривні 29 копійок. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: