РІШЕННЯ
Іменем України

Справа № 285/1365/26
провадження у справі № 2/0285/1408/26
19 травня 2026 року  м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
у складі судді Помогаєва А.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі за текстом - ТОВ «ФК «ЄАПБ»звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість:
- за кредитним договором № 2272341 від 01.05.2025 в розмірі 35089,99 грн, з яких: 9999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20090,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 5000 грн - сума заборгованості за пенею;
- за кредитним договором № 9030648 від 07.05.2025 в розмірі 45290,00 грн, з яких: 16800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20090,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 8400 грн - сума заборгованості за пенею.
В обґрунтовування позовних вимог Позивач зазначає, що 01.05.2025 між ТОВ «Селфі Кредит»  та відповідачем був укладений кредитний договір № 2272341, за умовами якого ТОВ ТОВ «Селфі Кредит»  надали Відповідачу 10000 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку. Договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача в особистому кабінеті через веб-сайт або мобільний додаток та підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який було введено відповідачем, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
16.12.2025 між ТОВ ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «ФК «ЄАПБ»укладено договір факторингу №16122025, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору своє право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 2272341 від 01.05.2025, що укладений між ТОВ «Селфі Кредит» і Відповідачем. 
07.05.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір № 9030648, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надали Відповідачу 9800 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку. Договір був також укладений в електронній формі.
24.12.2025 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24122025/3, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору своє право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 9030648 від 07.05.2025, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та Відповідачем. 
Посилаючись на норми ЦК України та умови укладених договорів, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість за кредитними договорами в сумі 80 379,99 грн.
Відповідач подала відзив на позовну заяву із запереченнями проти позовних вимог. Посилалась на необґрунтоване включення Позивачем до розрахунку заборгованості пені та штрафів, що суперечить положенням ЦК України. Крім того, на думку Відповідача, стороною Позивача не доведено належними доказами перехід до нього прав вимоги від первинних кредиторів.
Представником Позивача подано відповідь на відзив, що містить посилання на необґрунтованість заперечень Відповідача проти позовних вимог.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Спір розглядається судом за правилами, встановленими для розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). 
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 6 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК Українивизначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом установлено, що 01.05.2025 між ТОВ «Селфі Кредит»  та Відповідачем був укладений кредитний договір № 2272341, за умовами якого ТОВ «Селфі Кредит»  надали Відповідачу 10 000 грн, строком на 360 днів, з умовами щодо виплати процентів у розмірі 1% на день та сплати пені за порушення зобов`язань. Договір укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором «Е739».
Переказ коштів первинним кредитором на картковий рахунок позичальника підтверджується повідомленням ТОВ «ПЕЙТЕК» від 16.12.2025.
16.12.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «ФК «ЄАПБ»укладено договір факторингу №16122025, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору своє право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 2272341 від 01.05.2025, що укладений між ТОВ «Селфі Кредит» і Відповідачем.
Перехід права вимоги до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 16.12.2025 та витягом з Реєстру боржників, що включає інформацію про кредитний договір № 2272341 від 01.05.2025.
Відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання зобов`язань за кредитним договором.
За таких обставин, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 2272341 від 01.05.2025 в сумі 30 089,99 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту в сумі 9999,99 грн та заборгованість за процентами в сумі 20090,00 грн. 
У задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені в сумі 5000 грн суд відмовляє, з огляду на зміст п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і він триває до теперішнього часу.
За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 5000 грн не підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 07.05.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та Відповідачем укладений кредитний договір № 9030648, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надали Відповідачу 9800 грн, строком на 360 днів, з умовами щодо виплати процентів у розмірі 1% на день та сплати пені за порушення зобов`язань. Договір укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором «С0890».
08.05.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та Відповідачем укладена Додаткова угода до кредитного договору № 9030648, за якою суму кредиту збільшено до 16800 грн. На виконання Додаткової угоди ТОВ «Авентус Україна» надали Відповідачу 7000 грн.
Додаткова угода укладена в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписана позичальником одноразовим ідентифікатором «Н2517».
Переказ коштів первинним кредитором на картковий рахунок позичальника підтверджується повідомленням ТОВ «Контрактовий дім» від 30.12.2025.
24.12.2025 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24122025/3, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору своє право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 9030648 від 07.05.2025, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та Відповідачем. 
Перехід права вимоги до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 24.12.2025 та витягом з Реєстру боржників, що включає інформацію про кредитний договір № 9030648 від 07.05.2025.
Відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання зобов`язань за кредитним договором.
За таких обставин, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 9030648 від 07.05.2025 в сумі 36890 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту в сумі 16800 грн та заборгованість за процентами в сумі 20 090 грн.
У задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені, штрафів у сумі 8 400 грн суд відмовляє, з огляду на зміст п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і він триває до теперішнього часу.
На підставі вищевикладеного, суд стягує з Відповідача на користь Позивача заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами в загальній сумі 66 979,99 грн.
Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 2773,20 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ: 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(ЄДРПОУ 35625014) заборгованість в сумі 66 979 гривень 99 копійок, у тому числі:
- за кредитним договором № 2272341 від 01.05.2025 в розмірі 30 089 гривень 99 копійок;
- за кредитним договором № 9030648 від 07.05.2025 в розмірі 36 890 гривень.
Відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення решти нарахованої заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користьТовариства з обмеженою відповідальністю«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(ЄДРПОУ 35625014)відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 2773 гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - рішення набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії рішення.

Суддя    А.В. Помогаєв