Номер провадження: 22-ц/813/3444/26 
Справа № 513/1250/24
Головуючий у першій інстанції Бучацька А. І.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Вадовської Л.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої субсидії, на рішення Саратського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Рязанової К.Ю. 28 травня 2025 року у с-щі Сарата Одеської області, -
встановила:

У жовтні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої субсидії за період з 01 березня 2023 року по 31 грудня 2023 року у розмірі 7922,66 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з довідки відділу опрацювання документації №1 від 20 червня 2024 року № 10394/05-16 вбачається факт надміру виплаченої суми субсидії у розмірі 7922,66 грн. за період з 01 березня 2023 року по 31 грудня 2023 року, у зв`язку із здійсненням фінансової операції на суму, що перевищує 50000 грн. 
Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 28 травня 2025 року у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було відмовлено.
В апеляційній скарзі представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у даному випадку відповідачка не повідомила про обставини, які впливають на отримання житлової субсидії, і це призвело до переплати коштів у виді житлової субсидії, а відтак, кошти в сумі 7922,66 грн. підлягають безумовному поверненню відповідачем на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України як такі, що набуті без достатньої правової підстави.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі її заяви від 20 лютого 2024 року, поданої разом з декларацією про доходи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області призначена житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг.
Як вбачається з копії електронної особової справи, відповідачем ОСОБА_1 , окрім заяви про призначення та надання житлової субсидії, декларації про доходи, було також подано Витяг № 82 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахунок за електроенергію за січень 2024 року особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також заява ОСОБА_1 про виплату пенсії або грошової допомоги, в якій остання просить перераховувати на її поточний рахунок, який відкрито у НОМЕР_2 .
Крім того, в електронній особовій справі міститься довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення відповідачці житлової субсидії 14 березня 2023 року у розмірі 100,80 грн., заява ОСОБА_1 від 01 березня 2023 року про призначення та надання житлової субсидії, декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 01 березня 2023 року, відповідно до якої в графі 4 «Дані про осіб, які входять до складу домогосподарства, і їх зареєстроване/задеклароване (для орендарів та внутрішньо переміщених осіб-фактичне) місце проживання у житловому приміщенні/будинку» зазначені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в примітках на проти прізвища останньої прописано – «не проживає»; також наявна довідка № 45 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, видана 01 березня 2023 року Саратською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З Акту № 46 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання, складеного 01 березня 2023 року Саратською селищною ТГ, вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в розділі Інформація про призначення житлової субсидії вказана ОСОБА_1 зареєстрована – АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , донька, місце реєстрації – прочерк. В розділі Інша додаткова інформація зазначено, що заявниця проживає одна, за даною адресою зареєстрована її дочка ОСОБА_2 , яка фактично з 2009 року проживає в м. Татарбунари.
З рішення про утримання надміру виплачених сум житлової субсидії від 21 червня 2024 року № 229 вбачається, що ОСОБА_1 одержувала житлову субсидію в розмірі 131 грн. 44 коп. на місяць та додаткову підтримку 1987 грн. 85 коп., а сума надміру виплаченої житлової субсидії 7922 грн. 66 коп., згідно з довідкою відділу опрацювання документації № 1 (від 20 червня 2024 № 10394/05-16), утворилась за період з 01 березня 2023 року по 31 грудня 2023 року у зв`язку зі здійсненням фінансової операції на суму, що перевищує 50 тис. грн, та надміру виплачена сума житлової субсидії 7922 грн. 66 коп. підлягає поверненню на рахунок Пенсійного фонду України.
Позивачем ОСОБА_1 було надіслано лист - повідомлення від 24 червня 2024 року № 1500-0504-8/95150 щодо добровільного повернення надміру отриманої суми субсидії, однак надміру виплачені кошти на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України не надходили.
З довідки №54 від 20 січня 2025 року, виданої Михайлівським старостинським округом с. Долинка Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 дійсно була зареєстрована з 08 червня 2010 року по 26 січня 2024 року у будинку матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично з 2009 року там не проживала, та не проживає.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України посилалось на норму ч. 1 ст. 1212 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Згідно ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.
Згідно ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі наявності недобросовісності з боку набувача виплати.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже зазначена у ст. 1215 ЦК України субсидія підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від № 848 від 21 жовтня 1995 року (далі - Положення) визначено механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій .
Відповідно до п. 3 Положення, житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку.
Пункт 4 Положення встановлює, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Згідно з п. 6 Положення, житлові субсидії на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива призначаються у разі, коли домогосподарство не отримує комунальну послугу з постачання теплової енергії для централізованого опалення (теплопостачання) та не використовує природний газ або електричну енергію для індивідуального опалення.
Згідно п.п. 8, 9 Положення, житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку). Житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.
До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.
Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.
У разі, коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення.
За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту.
Згідно із п. 13 Положення, для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява); декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; договір найму (оренди) житла (у разі наявності).
Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.
Для призначення житлових субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про: склад зареєстрованих у житлових приміщеннях (будинках) осіб - органами місцевого самоврядування або уповноваженими ними органами; забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами - управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг (п. 14).
У разі коли кількість осіб, зазначених у відомостях про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, відрізняється від кількості осіб, яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, внески/платежі об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком для призначення житлової субсидії використовуються дані, зазначені у відомостях про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.
У разі неподання органами місцевого самоврядування або уповноваженими ними органами відомостей про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб у строки, встановлені цим Положенням, а також відсутності таких відомостей рішення про кількість членів домогосподарства, на яких призначається житлова субсидія, приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.
Структурним підрозділом з питань соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів приймається рішення про: призначення житлової субсидії; відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.
Як встановлено наявними у матеріалах справи доказами, звертаючись із заявою про призначення житлової субсидії, у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, відповідач вказала інформацію про зареєстрованих осіб, які входять до складу домогосподарства, зокрема зазначила, що разом із нею зареєстрована ОСОБА_2 , яка відповідно до довідки №45 від 01 березня 2023 року та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №46 від 21 березня 2023 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також, з акту вбачається, що ОСОБА_2 з 2009 року проживає у м. Татарбунари.
У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснила, що донька проживає окремо вже більше 12 років, і про те, що вона набула у власність із чоловіком житловий будинок, відповідач дізналась не одразу, а лише у 2024 році, коли донька змінила місце реєстрації.
Громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміну переліку витрат на управління багатоквартирним будинком; зміну управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання; настання умов, зазначених у п.п. 2 і 4 п. 6 Положення №848.
У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомила управління Пенсійного фонду про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , вона проживає одна, а також зазначила про те, що її донька ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає разом із відповідачем з 2009 року, що підтверджено Актом № 46 обстеження матеріально-побутових умов від 21 березня 2023 року, довідкою № 45 від 01 березня 2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, що мало бути враховано позивачем при призначенні субсидії.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не надав до суду будь-які докази наявності вини чи зловживань з боку відповідача при отриманні субсидії, та до позовної заяви не надано належні та допустимі докази вчинення відповідачем неправомірних дій для отримання такої субсидії.
Отже, за відсутності рахункової помилки та зловживань з боку відповідача, стягнення надміру виплачених сум субсидії не допускається.
У § 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Встановивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України можливе повернення безпідставно виплаченої субсидії (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача), суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим сторонами доказам, як в цілому, так і кожному окремо, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вищевказані висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують. 
Таким чином, встановивши, що відповідач отримав від позивача спірні грошові кошти у вигляді субсидії, їх виплата проведена позивачем добровільно, без рахункової помилки та без недобросовісності з боку відповідача, суд першої інстанцій обґрунтовано відмовив у задоволенні цього позову, поданого на підставі ст. 1215 ЦК України.
Із урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, колегія суддів доходить висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи апелянта. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Саратського районного суду Одеської області від 28 травня 2025 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає. 
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Саратського районного суду Одеської області від 28 травня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 10 червня 2026 року.

Судді Одеського
апеляційного суду С.О. Погорєлова

Л.М. Вадовська

О.М. Таварткіладзе