ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року	м. Львів	Справа № 921/493/23	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий суддя Панова І.Ю.,
Судді Зварич О.В., 
Міліціанов Р.В.
Секретар судового засідання: Фарина Х.І.
за участю представників сторін:
від боржника: Півторак В.М.;
розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Тернопільській області б/н від 02.02.2026 (вх. №01-05/307/26 від 03.02.2026)
на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12.01.2026 (повний текст ухвали складено 21.01.2026)
у справі: №921/493/23 (суддя Хома С.О.)
за заявою боржника: ОСОБА_1 
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства)

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог заяв та ухвали суду першої інстанції.
18.07.2023 до Господарського суду Тернопільської області надійшла Заява № без номера від 10.07.2023 (вх. № 535 від 18.07.2023) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.08.2023 відкрито провадження у справі №921/493/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , орган що видав № 6110, має статус ФОП, запис № 26460170000020869, введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Шимечка Андрія Ярославовича, свідоцтво № 738 від 08.04.2013 Міністерства юстиції України, 48500, вул. Копичинецька 124Є,м. Чортків, Тернопільської області, призначено попереднє судове засідання на 18.10.2023 року на 11 год. 00 хв., згідно поданого оголошення 23.08.2023 строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника 21.09.2023.
23.08.2023 оприлюднено на офіційному веб-сайті оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , орган що видав № 6110, має статус ФОП, запис №26460170000020869.
01.12.2025 через електронний кабінет суду представником кредитора АТ "Сенс Банк" адвокатом Коваленко К.В. подано Клопотання №921/493/23 від 01.12.2025 (вх. №8424 від 01.12.2025), в якому просив суд:
1. Прийняти та розглянути клопотання АТ «Сенс Банк» про закриття провадження у справі.
2. Провадження у справі № 921/493/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) - закрити.
3. Припинити дію мораторію, введеного ухвалою від 23.08.2023. 4. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь АТ «СЕНС БАНК» (код ЄДРПОУ 23494714, місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150) витрати зі сплати судового збору у сумі 5 368,00 грн.
Клопотання обґрунтоване тим, що запропонований боржником проект плану не створює компромісу між сторонами, оскільки передбачає прощення 80% вимог кредиторів (479 294,28 грн із 590 656,17 грн) та щомісячне погашення лише у розмірі 2 000 грн. Це порушує майнові інтереси кредиторів.
За понад два роки провадження боржник не надав суду та кредиторам достовірної інформації про свої доходи, не підтвердив фактів працевлаштування (чи спроб знайти роботу), наявності проблем зі здоров`ям, а також не розглянув можливості залучення третіх осіб (поручителів) для виконання зобов`язань.
Окрім цього, зазначає, що боржник проігнорував вимоги ухвали суду від 06.10.2025 та виніс на розгляд зборів кредиторів 28.11.2025 той самий нереальний план реструктуризації, що вже був відхилений 20.08.2025, без жодних змін та підтверджуючих документів та боржник умисно подає фіктивний і завідомо неприйнятний план реструктуризації, щоб спонукати кредиторів його відхилити. Це робиться для формального створення підстав (сплив 120 днів) для переходу до процедури погашення боргів згідно зі ст. 130 КУзПБ.
12.12.2025 через електронний кабінет суду керуючим реструктуризацією Шимечко А.Я. подано Заяву про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника № без номера, документ сформований в системі "Електронний суд" 12.12.2025 (вх. №8728 від 12.12.2025), в якому зазначає, що 28.11.20255 року відбулись збори кредиторів, на яких зборами кредиторів прийнято рішення про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника. У зв`язку з чим, просив суд ухвалити постанову про визнання боржника ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), який має статус ФОП – банкрутом та ввести процедуру погашення боргів боржника. Призначити керуючим реалізацією майна арбітражного керуючого Шимечка Андрія Ярославовича, який виконував повноваження керуючого реструктуризації боргів боржника.
Заява обґрунтована тим, що ним, як керуючими реструктуризацією боргів з метою виконання зборами кредиторів своїх основних завдань, неодноразово скликались збори кредиторів у даній справі з порядком денним, що включав розгляд звіту керуючого реструктуризації про результати перевірки декларації про майновий стан та розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника. 28.11.2025 року відбулись збори кредиторів, на яких зборами кредиторів прийнято рішення про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника.
09.01.2026 через електронний кабінет суду від представника боржника Півторака В.М. надійшли Заперечення на заяву АТ "Сенс Банк" про закриття провадження №321654лкдзз від 08.01.2026 (вх.№181 від 09.01.2026), в якому просив суд: 
1. Відмовити Кредитору АТ “Сенс банк” в задоволенні заяви про закриття провадження у справі № 921/493/23 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 має статус ФОП. 
2. Ввести процедуру погашення боргів боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 має статус ФОП.
3. Визнати боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 має статус ФОП - банкрутом; 
4. Призначити керуючим реалізації боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 має статус ФОП - арбітражного керуючого Шимечко Андрія Ярославовича свідоцтво №738 від 08.04.2013 року Міністерства юстиції України, 46003, вул. Полковника Д. Нечая 25А офіс 3, м. Тернопіль.
Заперечуючи проти клопотання кредитора про закриття провадження у справі (заява від 08.01.2026), представник боржника просив відмовити у його задоволенні, визнати боржника банкрутом та перейти до процедури погашення боргів.
Зазначав, що неподання затвердженого плану реструктуризації спричинене винятково діями кредиторів та неналежною реалізацією ними своїх процесуальних прав, а не бездіяльністю боржника та кредитор безпідставно ототожнює недоліки запропонованого плану реструктуризації із недобросовісною поведінкою. Незгода кредиторів із планом та відмова у його затвердженні є прямою законною передумовою для переходу до процедури погашення боргів (ст. 130 КУзПБ), а не підставою для закриття провадження.
Окрім цього, вказує, що відсутність у боржника майна (що підтверджено актом інвентаризації) та тривала відсутність доходів є беззаперечними ознаками його неплатоспроможності. Відповідно до практики Верховного Суду, встановлення факту неплатоспроможності є підставою для визнання особи банкрутом та звертає увагу на те, що кредитори не надали доказів, які б свідчили про зловживання боржником своїми правами. Закриття провадження за таких обставин призведе до безпідставного позбавлення боржника права на соціальну реабілітацію.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12.01.2026 у справі №921/493/23 постановлено наступне:
1. В задоволенні Клопотання № 921/493/23 документ сформований в системі "Електронний суд" 01.12.2025 (вх.№8424 від 01.12.2025) представника кредитора Акціонерного товариства "Сенс Банк" Коваленко К.В. про закриття провадження у справі – відмовити.
2. В задоволенні Заяви № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 12.12.2025 (вх.№8728 від 12.12.2025) арбітражного керуючого Шимечко А.Я. та письмового клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Півторака В.М., викладеному у Заяві №321654лкдзз, документ сформований в системі "Електронний суд" 08.01.2026 (вх.№181 від 09.01.2026) про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника – відмовити.
3. Відкласти засідання господарського суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 25 лютого 2026 року на 14 год. 30 хв.
Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Тернопільської області за адресою: 46000, м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 14 А, зал судових засідань № 2, поверх 5.
4. Зобов`язати боржника (втретє):
- розробити реальний (виконуваний) план реструктуризації боргів за допомогою керуючого реструктуризації; 
- надати до матеріалів справи в строк до 18 лютого 2026 року з доказами надіслання іншим учасникам справи (опис вкладення, фіскальний чек, квитанція про доставку до електронного кабінету тощо):
-докази на підтвердження отримання конкретних доходів та офіційного джерела походження доходів;
-докази працевлаштування боржника;
-докази вжиття боржником заходів щодо свого працевлаштування; 
-письмові пояснення щодо неплатоспроможності боржника з зазначенням доказів на підтвердження неплатоспроможності боржника та наданням таких доказів;
-банківські виписки на підтвердження руху коштів боржника на рахунках боржника як фізичної особи так і фізичної особи-підприємця;
-докази на підтвердження того, на що саме було витрачено кошти отримані від кредиторів.
5. Керуючому реструктуризацією Шимечко А.Я. скликати наступні збори кредиторів.
6. Копію ухвали надіслати:
- боржнику Синюку Олександру Петровичу ( АДРЕСА_1 ) - рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення;
- представнику боржника Півтораку Володимиру Михайловичу (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");
- керуючому реструктуризацією Шимечку Андрію Ярославовичу (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");
- Головному управлінню ДПС у Тернопільській області (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");
- Акціонерному товариству "Сенс банк" (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");
- кредитору Акціонерному товариству "АКЦЕНТ-БАНК" (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд").
Ухвала в частині відмови у закритті провадження мотивована тим, що сам факт незгоди кредиторів із запропонованим планом реструктуризації після спливу тримісячного строку не є безумовною підставою для закриття провадження у справі (ч. 11 ст. 126 КУзПБ). Між боржником та кредитором наявні розбіжності щодо сум погашення та відсотка прощення боргу. Реалізуючи судовий контроль та принцип рівності сторін, суд дійшов висновку про необхідність надання сторонам додаткового часу для досягнення компромісу та розроблення реального плану реструктуризації, у зв`язку з чим закриття провадження є передчасним.
В частині відмови у визнанні боржника банкрутом ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що норми ст. 130 КУзПБ (перехід до процедури погашення боргів через несхвалення плану протягом 120 днів) не повинні застосовуватися суто формально шляхом математичного підрахунку строків. Суд встановив, що згідно з деклараціями у боржника відсутнє будь-яке майно для реалізації. За таких обставин перехід до процедури погашення боргів матиме виключно формальний характер, що призведе до швидкого закриття справи (списання боргів) без досягнення основної мети процедури - компромісу з кредиторами та дотримання балансу їхніх інтересів.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ГУ ДПС у Тернопільській області оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надійшла на адресу Західного апеляційного господарського суду 03.02.2026. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12.01.2026 у справі №921/493/23 в частині відмови у задоволенні заяви № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 12.12.2025 (вх.№8728 від 12.12.2025) арбітражного керуючого Шимечко А.Я. та письмового клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Півторака В.М., викладеному у Заяві №321654лкдзз, документ сформований в системі "Електронний суд" 08.01.2026 (вх. №181 від 09.01.2026) про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника, скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12.01.2026 у справі №921/493/23 в частині зобов`язання боржника (втретє):
-розробити реальний (виконуваний) план реструктуризації боргів за допомогою керуючого реструктуризації;
-надати до матеріалів справи в строк до 18 лютого 2026 року з доказами надіслання іншим учасникам справи (опис вкладення, фіскальний чек, квитанція про доставку до електронного кабінету тощо):
-докази на підтвердження отримання конкретних доходів та офіційного джерела походження доходів;
-докази працевлаштування боржника;
-докази вжиття боржником заходів щодо свого працевлаштування;
-письмові пояснення щодо неплатоспроможності боржника з зазначенням доказів на підтвердження неплатоспроможності боржника та наданням таких доказів;
-банківські виписки на підтвердження руху коштів боржника на рахунках боржника як фізичної особи так і фізичної особи-підприємця;
-докази на підтвердження того, на що саме було витрачено кошти отримані від кредиторів.
Прийняти постанову, якою заяву №без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 12.12.2025 (вх.№8728 від 12.12.2025) арбітражного керуючого Шимечко А.Я. та письмового клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Півторака В.М., викладеному у Заяві №321654лкдзз, документ сформований в системі "Електронний суд" 08.01.2026 (вх.№181 від 09.01.2026) про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника – задовольнити.
Зазначає, що стаття 130 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) імперативно визначає підстави для визнання боржника банкрутом і не ставить перехід до цієї процедури у залежність від наявності чи відсутності майна.
Також, вказує, що збори кредиторів боржника двічі (20.08.2025 та 28.11.2025) приймали рішення про звернення до суду з клопотанням про перехід до процедури погашення боргів та звертає увагу на те, що провадження у справі про неплатоспроможність відкрито 23.08.2023 і на момент постановлення оскаржуваної ухвали тривало понад 870 днів. Всупереч ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 2 ГПК України, місцевий суд невиправдано затягує розгляд справи, втретє зобов`язуючи боржника розробляти план реструктуризації попри відсутність згоди кредиторів, чим нівелює принцип швидкого та ефективного здійснення правосуддя.

Відповідно протоколу розподілу судової справи між суддями від 03.02.2026 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Міліціанов Р.В. та Зварич О.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Тернопільській області б/н від 02.02.2026 (вх. №01-05/307/26 від 03.02.2026) на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12.01.2026 у справі: №921/493/23.
Ухвалою суду від 13.03.2026 призначено розгляд справи на 12.05.2026.
У судовому засіданні 12.05.2026 представник боржника підтримав апеляційну скаргу.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до вимог ч 6 ст. 12 ГПК України господарський суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

При перегляді рішення господарського суду колегія суддів Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

Враховуючи положення ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала Господарського суду Тернопільської області від 12.01.2026 у справі №921/493/23 переглядається в частині п.п. 2 і 4.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.
Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства, до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.
Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що погашення боргів боржника це - погашення боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна боржника, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
За змістом цієї норми:
- чітко визначений строк з якого вона може бути застосована судом - після спливу трьох місяців у процедурі реструктуризації боргів боржника;
- обов`язковою умовою її реалізації є неподання до господарського суду протягом визначеного строку погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника;
- коло ініціаторів її застосування не конкретизовано;
- господарський суд набуває право на альтернативне вирішення подальшого руху справи: ухвалити рішення про перехід до наступної судової процедури чи про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
Порівняльний аналіз положень частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства з частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що хоча ці норми частково кореспондуються між собою, проте не є тотожними за ступенем імперативності, колом ініціаторів та передумовами їх застосування.
Такі відмінності дають підстави для висновку, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.
Водночас, слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.
За загальним правилом закриття провадження у справі є формою завершення судового розгляду без прийняття рішення по суті справи через виявлення після відкриття провадження таких обставин, з якими закон пов`язує неможливість її судового розгляду.
Водночас очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.
За таких обставин однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною одинадцятою статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.
У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.
Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.
Колегія суддів акцентує, що за приписами Кодексу України з процедур банкрутства судова процедура реструктуризації боргів боржника має строковий характер та вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
В ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд зазначає, зокрема, строк підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, який не може перевищувати трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду (пункт 8 частини п`ятої статті 119 КУзПБ).
Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (частина друга статті 122 КУзПБ).
Згідно з частиною четвертою статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.
Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Логічне та філологічне тлумачення цієї норми у взаємозв`язку з пунктом 2 частини четвертої статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства приводить до висновку, що за їх приписами на господарський суд покладено обов`язок розглянути та вирішити питання щодо подальшого руху справи після спливу тримісячного строку з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника, зокрема у разі неподання на затвердження плану реструктуризації боргів боржника, а словосполучення "має право прийняти рішення" вказує на дискрецію господарського суду при вирішенні цього питання в межах диспозиції частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.
Отже, до встановленого строку визнання боржника банкрутом за частиною першою статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін та за результатами ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.
Таким чином, хоча Кодекс України з процедур банкрутства докладно не регламентує закінчення процедури реструктуризації боргів боржника, проте за приписами пункту 8 частини п`ятої статті 119, частини одинадцятої статті 126 цього Кодексу визначено строк, три місяці з дня введення процедури реструктуризації боргів, протягом якого, але не пізніше строків установлених законом і судом, сторони мають здійснити свої права та обов`язки задля узгодження плану реструктуризації боргів боржника, у разі якщо господарський суд раніше не дійде висновку про наявність підстав для переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, зокрема відповідно до частини сьомої, пункту 2 частини восьмої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства.
До спливу цього строку керуючий реструктуризацією зобов`язаний виконати в повному обсязі покладені на нього завдання, зокрема щодо перевірки майнового стану боржника та забезпечення розгляду зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, а господарський суд повинен забезпечити дотримання процесуальних строків та гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін у судовій процедурі реструктуризації боргів боржника.
Апеляційний господарський суд наголошує на такому визначенні спеціальним законом строків у судовій процедурі реструктуризації боргів, адже презюмується, що добросовісний боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, здатен без зволікань надати вичерпну інформацію щодо свого майнового стану та можливостей погасити борги, а динамічність цієї процедури попереджує ризик додаткових витрат боржника через вичерпання авансування винагороди арбітражного керуючого та відповідає принципу процесуальної економії господарського судочинства.
За змістом частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо:
- протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника;
- зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.
Ця норма хоча і регламентує початок судової процедури погашення боргів боржника, проте не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.
За змістом абзацу другого частини другої статті 6, частини перша статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника.
Таким чином, визнаючи боржника - фізичну особу банкрутом, господарський суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом з`ясування та зіставлення активів і пасивів боржника.
Тому неплатоспроможність боржника є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.
Отже, приписи частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за частиною сьомою статті 123, частиною одинадцятою статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.
Апеляційний господарський суд зауважує, що приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.
Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.11.2022 у справі №904/6042/20, від 17.01.2023 у справі №914/3085/21, від 08.12.2022 у справі №916/1941/21, у постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20, від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 та від 21.09.2023 у справі №908/3839/21.

Так, згідно п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 123 Кодексу основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є: розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника; прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Згідно із матеріалами справи, керуючим реструктуризацією на виконання ст.ст. 123, 124 Кодексу організовувались та проводились збори кредиторів, що підтверджується протокольним рішенням зборів кредиторів від 19.12.2024, протоколом зборів кредиторів від 20.08.2025 та протоколом зборів кредиторів від 28.11.2023.
Згідно із зазначеними протоколами, на усіх засіданнях у порядок денний включено розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника у тій чи іншій редакції. Проте, кредиторами не прийнято рішення про схвалення, погодженого боржником, плану реструктуризації.
Як правомірно звернув увагу суд першої інстанції, обов`язковою умовою для переходу до судової процедури погашення боргів є неплатоспроможність боржника, тобто, неспроможність останнього погасити його вимоги не інакше як через застосування вказаної процедури.
Разом з тим, як слідує з поданих боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Декларацій про майновий стан боржника, у ОСОБА_1 відсутнє будь яке майно, яке можливо реалізувати в процедурі погашення боргів боржника, а відтак перехід до процедури погашення боргів боржника ОСОБА_1 , визнання боржника банкрутом призведе до формального проведення зазначеної процедури та закриття провадження у справі, а відтак не буде отримано основної мети у процедурі неплатоспроможності боржника, а саме досягнення компромісу між боржником та кредиторами.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні Заяви № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 12.12.2025 (вх.№8728 від 12.12.2025) арбітражного керуючого Шимечко А.Я. та письмового клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Півторака В.М., викладеного у Заяві №321654лкдзз, документ сформований в системі "Електронний суд" 08.01.2026 (вх.№181 від 09.01.2026) про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника, правові підстави для скасування п.п.2 і 4 оскаржуваної ухвали суду першої інстанцій відсутні.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Тернопільської області від 12.01.2026 у справі №921/493/23 в частині п.п. 2 і 4 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстави для її скасування відсутні, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути достатньою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області б/н від 02.02.2026 (вх. №01-05/307/26 від 03.02.2026) – залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12.01.2026 у справі №921/493/23 в частині п.п. 2 і 4 – залишити без змін.
3. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 27.05.2026.

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Зварич О.В.,

Міліціанов Р.В.