Справа № 542/1197/26
Провадження № 3/542/298/26

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

09 червня 2026 року селище Нові Санжари

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Гринь О.О., розглянувши матеріали, які складені та надійшли з Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, –

ВСТАНОВИЛА:
28 травня 2026 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурно лексикою, погрожував фізичною розправою, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої, а саме: з`явився страх, відчуття неповноцінності. 
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду повідомлений, в судове засідання не з`явився. 09.06.2026 подав до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі, вину визнав, просив суворо не карати (а.с. 32).
Потерпіла ОСОБА_2 про дату, час і місце судового розгляду повідомлена, в судове засідання не з`явилася. 09.06.2026 подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, застосувати суворе покарання (а.с. 33).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-3 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою статті 173-2 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення – це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП надано такі докази:
протокол серії ВАД № 996526 про адміністративне правопорушення від 03.06.2026, згідно з яким 28 травня 2025 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої, а саме: з`явився страх, відчуття неповноцінності (а.с. 1); 
рапорт на ім`я начальника відділення поліції № 3, згідно із яким 28.05.2026 о 17:00 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 28.05.2025 о 17:00 за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік ОСОБА_1 , відносно заяниці ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство (а.с. 2); 
протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.05.2025 (а.с. 3); 
письмові пояснення ОСОБА_2 , згідно із якими вона підтвердила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 , вчинив з нею сварку, виражався нецензурними словами (а.с. 5);
письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно із якими він підтвердитв, що він вчинив сварку із ОСОБА_2 (а.с. 12);
письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 26, 27, 28); 
постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст.173-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020,00 грн (а.с. 22 – 25);
тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 , серія АА № 591243, від 28.05.2026 згідно з яким у зв`язку із скоєнням ним фізичного та психологічного насильства відносно ОСОБА_2 йому встановлено заборону у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 3 дні із 18 год 00 хв 28.05.2026 по 19 год 00 хв 31.05.2026 (а.с. 20);
форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 від 28.05.2026, стосовно потерпілої особи – ОСОБА_2 , згідно із яким поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки як середній (а.с. 18 – 19).
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, однак, доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, до протоколу додано не було.
Відповідно до змісту постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.06.2025, ОСОБА_1 21 травня 2025 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 : підвищував голос, виражався нецензурно, погрожував фізичною розправою, що вплинуло на психологічне здоров`ю потерпілої, - порушився сон, з`явився страх, пропав апетит. Тобто із дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП - 21.05.2025 до дня вчинення наступного правопорушення - 28.05.2026 минув 1 рік 8 днів. 
Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".
У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 173-2 КУпАП на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
При обрані міри адміністративного стягнення, суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника.
Згідно з довідкою-характеристикою, виданою 30.06.2026 вих. № 63 Крутобалківським старостинським округом виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом із: дочкою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та співмешканкою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 за час проживання на території Крутобалківського старостинського округу характеризується задовільно. У спідлкуванні з односельцями поводиться коректно, конфліктних ситуацій не створює. Скарг та звернень від тжителів села щодо порушення громадського порядку до старостинського округу не надходило. Поступали скарги від співмешканки ОСОБА_2 щодо неналежної поведінки та сімейних конфліктів. Проводилися бесіди з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про взаєморозуміння і повагу один до одного (а.с. 21).
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.
На підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, також беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, а також запобіганню вчиненню правопорушень.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 07.07.2023 (а.с. 16).
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Отже ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнений на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 40-1, 173-2 ч. 2, 276-280, 283, 285 КУпАП, суддя, 
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень. 
Відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розумінні статті 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя 
Новосанжарського районного суду 
Полтавської області О.О. Гринь