Єдиний унікальний номер 725/943/26 
Номер провадження 2-др/725/21/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026 року Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В., за участю секретаря судового засідання Жерновей Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Лебеденко Максима Борисовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Чернівецького районного суду міста Чернівців від 02.06.2026 року позов задоволено частково.
Представник позивача звернувся до суду із заявою щодо вирішення питання судових витрат у цивільній справі №725/943/26, вказуючи на те, що під час ухвалення рішення суд не вирішив питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в розмірі 22 065,00грн. 
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Сторони в судове засіданні не викликалися.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на користь позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. До такого висновку суд прийшов з наступного.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Отже відповідач може заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який звернувся до суду зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, з тими самими вимогами по якому ухвалене рішення, що набрало законної сили.
Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд також враховує положення частин 5,6 статті 137 ЦПК України, згідно з якими уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач по справі стверджувала, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та не відповідає критеріям розумності й співмірності. Представником позивача були здійснені процесуально стандартні дії, зокрема: опрацювання нормативно-правової бази, аналіз судової практики, формування правової позиції, підготовка та подання позовної заяви. У поданій позовній заяві не міститься складної аргументації або новел у правозастосуванні, які б потребували нестандартного підходу або значних інтелектуальних затрат. Фактичні обставини справи є типовими, а правовідносини — чітко врегульованими нормами цивільного законодавства. Таким чином, з огляду на характер справи, обсяг наданих послуг та їх складність, витрати, заявлені представником позивача, не є обґрунтованими, перевищують розумні межі й мають бути зменшені судом відповідно до принципів справедливості та пропорційності.
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність, а й також чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Рішенням Чернівецького районного суду міста Чернівців від 02.06.2026 року позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошову сума (аванс) - 2 000,00грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , моральну шкоду – 2 000,00грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати - 1 331.20грн. В решті позовних вимог відмовити.
На думку суду витрати на правничу допомогу не є співмірними та оскільки при ухваленні судом рішення, не вирішено питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу понесених відповідачем шляхом стягнення з позивача, тому суд вважає за необхідне стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати (витрати на правничу допомогу) в розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішене питання про судові витрати.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати пов`язані із професійною правничою допомогою.
Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Таким чином, враховуючи те, що під час ухвалення рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, витрати понесені позивачем пов`язані із професійною правничою допомогою, необхідно стягнути із відповідача.
Враховуючи вищенаведене керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -
В И Р I Ш И В :
Заяву Лебеденко Максима Борисовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати у вигляді витрат на отримання професійної правничої допомоги на суму в 10 000, 00грн. (Десять тисяч гривень, 00коп).
Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців      Іщенко І. В.