Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/409/26
Провадження №2/338/620/26
15 травня 2026 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі :  головуючого-судді  Шишка О.А.,
з участю :  секретаря   Сіщук Г.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, шляхом зміни розміру аліментів, визначених рішенням Богородчанського районного суду від 28.12.2020 року у справі №338/1315/20.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 21.11.2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Богородчанського районного суду від 28.12.2020 року шлюб між ними розірвано, а неповнолітні діти залишилися проживати з нею. Рішенням Богородчанського районного суду у справі №338/1318/20 від 28.12.2020 року присуджено стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Вказала, що з часу призначення аліментів змінився матеріальний стан відповідача, він працює за межами України у Бельгії та отримує стабільний дохід. Зазначила, що через зміни економічної ситуації в крані та зростання цін на продукти, харчування та одяг, а також збільшення потреб дітей, які дорослішають, вона не має можливості забезпечити їх всім необхідним. Її матеріальний стан також змінився, оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років і не має можливості працювати. Крім того, з часу призначення аліментів змінився прожитковий мінімум для дітей і розмір аліментів, визначений рішеннями суду не забезпечує дітям належний рівень життя, навчання, тому просила змінити розмір та стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі по 5000 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що відповідач регулярно сплачує аліменти на утримання дітей, а також додатково забезпечує їх всім необхідним та надає додаткові кошти. Вказав, що у 2024 році діти їздили до нього у Бельгію, де він забезпечував їх всім необхідним, регулярно направляє посилки та купляє необхідні речі. Також матеріальну допомогу надають батьки відповідача, дочкам купили телефони, ноутбук, планшет. Вказав, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів на дітей у розмірі 3000 грн щомісячно. 
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги позову підтримали з викладених у заяві підстав та просили його задовольнити. Додатково позивачка повідомила, що діти хворіють і багато коштів необхідно на їх лікування та профілактику захворювань. Вказала, що вона доглядає за новонародженим сином, не має можливості працювати, тому більшість коштів на утримання дітей надає її теперішній чоловік.
Представник відповідача в судовому засіданні просив позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 3000 грн на дитину. Вказав. що відповідач по мірі можливості буде надалі надавати додаткову допомогу дітям.
Заслухавши пояснення позивачки, ії представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що з 21.11.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Богородчанського районного суду від 28.12.2020 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися проживати з матір`ю.
Рішенням Богородчанського районного суду у справі №338/1318/20 від 28.12.2020 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно на кожну житину до досягнення повноліття.
Позивачка 21.10.2025 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 та змінила прізвище з " ОСОБА_9 " на " ОСОБА_10 ". У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачка народила сина ОСОБА_11 та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З пояснень позивачки встановлено, що відповідач проживає у Бельгії, зазначений факт також не заперечується представником відповідача. 
Суд зауважує, що перебування за межами території України в період воєного стану чоловіка призовного віку, на підставі розсудливих та безсторонніх міркувань, зумовлене необхідністю забезпечення, в першу чергу неповнолітніх дітей, заробітку коштів на їх утримання. Оскільки відповідач живе за кордоном, рівень його доходів при виконанні судового рішення з`ясувати буде складно, він може бути мінливим, а тому, відповідно до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі.
Даючи оцінку доводам сторони позивачки щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню, а також твердження представника відповідача, про те що відповідач самостійно надає додаткову матеріальну допомогу дітям, суд вважає, що рівень заробітку відповідача, який тривалий час перебуває за кордоном та не повертається в Україну, є достатнім не лише для забезпечення потреб самого відповідача, але і для можливості надавати матеріальну допомогу своїм неповнолітнім дітям. 
При визначені розміру аліментів суд враховує, що відповідач є молодою особою працездатного віку, доказів неспроможності сплати аліментів не подав, тому суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, який зазначила позивачка.
Враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, виходячи з наведених позивачкою доводів, висловлених стороною відповідача заперечень, величини прожиткового мінімуму, встановленого законодавчо, віку, стану здоров`я та матеріального становища обох батьків, дітей, суд вважає що позов слід задовольнити і стягувати з відповідача на утримання неповнолітніх дочок аліменти у розмірі по 5000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.
Стягнення аліментів у новому розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.
Оскільки позивачка на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, з відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
На підставі наведеного, ст. 180-184, 192 СК України, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд
в и р і ш и в :

Позов задовольнити. 
Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2020 року в справі № 338/1318/20.
Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання доньок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину.
Стягнення аліментів у зміненому розмірі розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити до досягнення дітьми повноліття.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 20.05.2026 року.

Головуючий         О. А. Шишко