Справа № 645/3923/26 
Провадження № 3/645/792/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого – судді Алтухової О.Ю.,
секретар судових засідань – Півінська С.Г.,
за участю:
захисника ОСОБА_1 – адвоката Некрасова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ,-
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

25.04.2026 о 21:42 год. в м. Харкові, по пр-ту Тракторобудівників, буд. 1Б, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», що підтверджується тестом 3200 від 25.04.2026 о 21:46 год. Результат огляду – 0,66% проміле.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а). Правил дорожнього руху.
Також, 25.04.2026 о 22:25 год. в м. Харкові, вул. Свистуна, 12В, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», що підтверджується тестом 3181 від 25.04.2026. Результат огляду становить 0,47 % проміле.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а). Правил дорожнього руху.
Постановою Немишлянського районного суду міста Харкова від 21.05.2026 справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУПАП: справа № 645/3923/26, провадження №3/645/792/26), справа № 645/4043/26 (провадження №3/645/816/26) на підставі ст.36 КУпАП об`єднані в одне провадження та присвоєно номер справи 645/3923/26 (провадження №3/645/792/26).
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
09.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 – адвоката Некрасова О.В. надійшли заперечення на протоколи про адміністративні правопорушення, в яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Заперечення мотивовані тим, що матеріали справи містять два протоколи про адміністративні правопорушення, які, на думку захисту, містять суперечливі відомості щодо обставин події. Зазначено, що протокол серії ЕПР1 №650036 містить відомості про неповідомлення ОСОБА_1 місця роботи, однак відеозаписи з бодікамер працівників поліції свідчать про те, що він повідомив про проходження військової служби та надав військовий квиток. Крім того, у складеному згодом протоколі серії ЕПР1 №650065 вже зазначено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Також захисник посилався на те, що на момент складання протоколів працівникам поліції було відомо про статус ОСОБА_1 як військовослужбовця, у зв`язку з чим огляд на стан сп`яніння мав проводитися відповідно до спеціальної процедури, передбаченої ст. 266-1 КУпАП та Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №32 від 12.01.2024. На думку захисту, працівниками поліції була застосована загальна процедура огляду, передбачена ст. 266 КУпАП, тоді як доказів проведення огляду уповноваженими посадовими особами Військової служби правопорядку або командування військової частини матеріали справи не містять, що свідчить про недійсність такого огляду та недопустимість отриманих у його результаті доказів. Окрім того, захисник зазначав про порушення процедури направлення ОСОБА_1 на медичний огляд. Посилався на те, що наявність у матеріалах справи направлень сама по собі не підтверджує їх належного вручення особі, тоді як відеозаписи не містять відомостей про вручення направлень, роз`яснення їх змісту та правових наслідків проходження чи відмови від огляду. У зв`язку з цим захист ставив під сумнів допустимість і достовірність доказів, отриманих у результаті проведеного огляду. Також, захисник вказував на недопустимість протоколів про адміністративне правопорушення, направлень на медичний огляд, результатів огляду та інших доказів, отриманих, на його думку, з порушенням встановленої законом процедури.
У судовому засіданні захисник заперечував проти протоколу, просив закрити провадження у справі за відсутності складів адміністративних правопорушень. 
Листами від 04.05.2026, 06.05.2026 для участі у судовому засіданні, на підставі ст.ст. 7, 250 КУпАП, судом викликався прокурор Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова. Прокурор у судове засідання не з`явився. 
Оскільки норми КУпАП не передбачають обов`язкової участі прокурора при розгляді судом справ за ст.130 КУпАП суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі прокурора.
Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. 
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 6 розділу І Інструкції).
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 двох адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№650036 та ЕПР1 № 650065 від 25.04.2026; довідками інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Бикової К., відповідно до якої, згідно з обліковими даними ІПНП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 (категорії А1, А, В1, В, С1, С); результатом тесту на алкоголь складеного 25.04.2026 за допомогою «Drager Alcotest 6820», прилад № ARНК – 0129, принтер ARНН - 0682, тест № 3200, за яким виявлено - 0,66 ‰ (проміле); складеним до тесту № 3200 актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього;; результатом тесту на алкоголь складеного 25.04.2026 за допомогою «Drager Alcotest 6820», прилад № ARНJ – 0315, принтер ARJH - 0229, тест № 3181, за яким виявлено - 0,47 ‰ (проміле); ); складеним до тесту № 3181 актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке видано на ім`я ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке видано на ім`я ОСОБА_1 ід 25.04.2026; даними, перенесеними на DVD диск з нагрудної камери патрульного поліцейського, на яких відображена послідовність дій працівників патрульної поліції, щодо виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_1 від 25.04.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.04.2026; рапортом поліцейського взводу№2 роти № 4 бат.№ 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Почашева Д.; рапортами інспектора взводу№2 роти № 4 бат.№ 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Радченко А. від 25.04.2026.
Щодо тверджень захисту про недопустимість такого документу, як «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного…», то згідно з п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735).
Згідно з п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Пункт 7 розділу ІІІ Інструкції вказує, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Відповідний огляд, згідно з п. 7 розділу І Інструкції, проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5) (п. 20 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735).
Отже, за змістом вищенаведених норм, направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію і йому не передається, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення цим лікарем огляду особи, і відповідно таке направлення залишається у лікаря, а в разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу має бути долучена до матеріалів адміністративного провадження. Вся процедура огляду водія у медичному закладі проводиться виключно за участю працівників поліції, які і доставляють водія до лікарні, а не водій сам прибуває туди із направленням.
Пунктом 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про висловлення незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявлення бажання проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я.
Щодо доводів захисту про те, що огляд на стан сп`яніння проведений неналежними особами, оскільки працівниками поліції не залучено військову службу правопорядку, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
За змістом ст.266-1 КпАП України огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Також, відповідно до ст.266-1 КпАП України огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Положення ст.266-1 КУпАП свідчать про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Отже, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.
Відповідно, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленомуст.266 КУпАП, який проводить працівники Національної поліції.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України.
Вимогами п. 2 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Застосування правових норм, щодо яких законодавцем, на момент вчинення правопорушення, ще не відбулось внесення відповідних змін, які відповідали б суспільним інтересам та певним обставинам (подолання часової прогалини у законодавстві) суд вважає належним не обмежуватись категорією «водій військового транспортного засобу» та застосовувати під час розгляду цієї справи цю категорію в значенні «водій військового транспортного засобу, який виконує бойове завдання або службовий обов`язок з використанням цивільного автомобіля».
У такому разі, водій має підтвердити зазначене відповідними документами. Навіть і тоді, зазначене не обумовлює не виконанням водієм військового транспортного засобу вимог, передбачених ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» щодо виконання законних вимог поліцейського.
Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, керування транспортним засобом відбувалось поза межами військової частини, відомості, що ОСОБА_1 виконував наказ командира військової частини чи інше військове завдання вночі 25.04.2026 року відсутні. 
За таких обставин посилання захисту на те, що оскільки ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, є необґрунтованим.
Інші доводи захисту, як окремо, так і в сукупності, не спростовують висновків суду про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд вважає, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 650065 та ЕПР1 №650036 від 25.04.2026 працівниками поліції не було допущено неповноти чи необ`єктивності в оцінюванні дій ОСОБА_1 при вчиненні ним правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Наявні у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, дані відеозапису та інші матеріали справи не містять істотних розбіжностей та підтверджують фактичні обставини справи.
Суд, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Санкцією ч. 1 статті 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
При накладенні стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер та підвищену небезпеку вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини.
Згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент вчинення адміністративного правопорушення дорівнювало 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке складає – 665 грн 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд, –

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 304 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови проголошено 12.06.2026 року.

Суддя О.Ю.Алтухова