521/6978/26
1-кп/521/1590/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі
головуючого судді ОСОБА_1 , 
з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026162470000516 від 15.04.2026 року за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, з 21.01.2026 - військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України,

ВСТАНОВИВ :
На розгляд Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та підписана сторонами угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026162470000516 від 15.04.2026 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України.
З обвинувального акта вбачається, що 15.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждаючи на наркоманію (діагноз F.11.22 - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності), розпочав лікування у ТОВ «АДДІМЕД» за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова 19-А, під час якого за призначенням лікаря почав отримувати щоденно для прийому препарат замісної підтримуючої терапії (далі - ЗПТ) «Метафін ІС», що містить в собі наркотичний засіб - метадон, що включений до Списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» Таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770. Щоденна доза прийому препарату ЗПТ «Метадон» за призначенням лікаря для ОСОБА_4 складала 75 мг.
Також, 15.05.2024 ОСОБА_4 при зверненні за медичними послугами, письмово під особистий підпис, шляхом підписання відповідних документів, зобов?язався під час лікування у ТОВ «АДДІМЕД» не звертатись за лікуванням в інші медичні заклади, з метою призначення курсу лікування з використанням наркотичних та психотропних лікарських засобів.
В подальшому, у невстановлений час, ОСОБА_4 , відчуваючи нестачу в щоденній дозі призначеного лікарем препарату та будучи обізнаним, що програма ЗПТ функціонує за відсутності єдиної для всіх закладів охорони здоров?я бази даних пацієнтів, які на ній перебувають, вирішив самостійно збільшити собі щоденну дозу прийому лікарських препаратів, що містять в собі наркотичний засіб.
Усвідомлюючи можливість введення в оману інші медичні заклади, що проваджують програми ЗТП у відповідності до наказу МОЗ України від 27.03.2012 р. № 200 «Про затвердження порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», з метою отримання надмірної щоденної дози лікарського препарату, що містить в собі наркотичний засіб метадон, у ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник єдиний злочинний умисел на заволодіння наркотичним засобом – метадоном шляхом шахрайства, з метою подальшого неконтрольованого його використання.
Так, ОСОБА_4 , продовжуючи отримувати в ТОВ «АДДІМЕД» наркотичний лікарський препарат «Метадон», діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння наркотичним засобом - метадоном шляхом шахрайства, всупереч вимогам Конвенції ООН про боротьбу з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 р., Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 р., та «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров?я України № 200 від 27.03.2012р., 01.07.2024 р. звернувся за лікуванням до ще одного медичного закладу, що проваджує програму ЗПТ, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради.
Так, 01.07.2024 р. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради за адресою: м. Одеса, вул. 1-й Розумовський провулок, буд. 4, діючи умисно, з метою заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства, вводячи в оману медичного працівника КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР - лікаря ОСОБА_6 , повідомив письмово під особистий підпис, шляхом підписання заяви щодо початку програми замісної підтримуючої терапії, що не перебуває в інших програмах замісної підтримуючої терапії в закладах будь-якої форми власності.
Нехтуючи попередженням про заборону отримувати препарати ЗПТ на інших сайтах приватних осіб і приватних клініках, окрім сайту ЗПТ ТОВ «АДДІМЕД», ОСОБА_4 написав заяву про прийняття його до програми 3ПТ на базі комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради, та про отримання препарату, що містить в собі наркотичний засіб - метадон. Після чого отримав призначення лікаря на щоденне отримання препарату «Метафін ІС», що містить в собі наркотичний засіб - метадон. Щоденна доза прийому препарату ЗПТ «Метафін ІС» за призначенням лікаря для ОСОБА_4 в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР складала від 60 до 75 мг.
Так, 01.07.2024 р. ОСОБА_4 , отримуючи в наркологічному відділенні № 2 ТОВ «АДДІМЕД», препарат «Tab.Methadone ZN», що містить в собі наркотичний засіб - «Метадон», діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння наркотичним засобом - метадоном, шляхом шахрайства, отримав на програмі замісної підтримуючої терапії на базі комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради, препарат «Метафін ІС», що містить в собі наркотичний засіб - метадон, в дозуванні 30 мг, з добовим дозуванням 2 таблетки (60 мг) на добу, тим самим заволодів наркотичним засобом шляхом шахрайства. 
В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння наркотичним засобом - метадоном шляхом шахрайства з метою подальшого неконтрольованого його використання всупереч вимогам законодавства України щодо обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а також щодо порядку проведення ЗПТ хворих з опіоїдною залежністю, перебуваючи в приміщенні комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради, що фактично перебуває за адресою: м. Одеса, вул. 1-й Розумовський провулок, буд. 4, діючи умисно, шляхом обману лікарів, від яких отримував призначення на отримання нарковмісних медичних препаратів, та яким повідомляв, що не перебуває на лікуванні в іншому медичному закладі, де йому вже призначені наркотичні засоби, 02.07.2024 р., 03.07.2024 р. та 04.07.2024 р. отримав препарат «Метафін ІС», що містить в собі наркотичний засіб - метадон, в дозуванні 30 мг, з добовим дозуванням 2 таблетки (60 мг) на добу, тим самим заволодів вказаним наркотичним засобом шляхом шахрайства.
Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з 01.07.2024 р. до 04.07.2024 р. шляхом шахрайства заволодів наркотичним засобом - метадоном в комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 308 КК України, як заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства.
30 квітня 2026 року між прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні (зі сторони обвинувачення) та обвинуваченим (підозрюваним) у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_5 (зі сторони захисту), на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення (підозри), фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації кримінального правопорушення та всіх істотних для даного кримінального провадження обставин. Зі змісту угоди вбачається, що обвинувачений (підозрюваний) ОСОБА_4 , беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України та щиро розкаявся у вчиненому при укладенні угоди та зобов`язався це зробити у судовому засіданні.

Також, сторонами угоди узгоджено міру покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 308 КК України, а саме сторони врахували обставину, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання (щире каяття), а також відомості, що характеризують особу-обвинуваченого та дійшли до згоди щодо можливості призначення ОСОБА_4 покарання в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 308 КК України, а саме покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Зі змісту угоди також вбачається, що обвинуваченому (підозрюваному) роз`яснено усі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Угода підписана обвинуваченим (підозрюваним), його захисником та прокурором.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду на визначених умовах, зазначив, що угода укладена добровільно, надала матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України, за викладених в обвинувальному акті та угоді обставин. Кваліфікацію своїх дій не оспорює, у вчиненому розкаюється та наголошує, що його позиція добровільна, отже просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.
Дослідивши обвинувальний акт та зміст угоди, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим.
Відповідно до положень ст. 474 КПК України - якщо угода досягнута під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надсилається до суду та розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. При цьому, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків чи злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що відповідно до приписів ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 308 КК України є тяжким злочином.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 та те, що внаслідок його вчинення завдана шкода лише державним інтересам, потерпілих у даному провадженні не має, суд вважає, що прокурором дотримані вимоги щодо підстав та обставин для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при цьому вимоги ст. 52 КПК України також дотримано.
На виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, суд переконався, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, наслідки її не виконання, а також узгоджену міру покарання, яка буде до нього застосована у разі затвердження угоди судом.
При вирішені питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З врахуванням викладеного, зокрема те, що ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину у вчиненому, а обставини кримінального правопорушення ніким не оспорювались та не оспорюються, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 308 КК України як заволодіння наркотичного засобу шляхом шахрайства, відповідає пред`явленому обвинуваченню.
При цьому слід зауважити, що оцінка доказів по кримінальному провадженню судом не надавалась, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому главою 35 КПК України, кримінальне провадження на підставі угод.
При вирішенні питання про те, чи є узгоджене сторонами покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, судом встановлено, що: ОСОБА_4 у уродженцем м. Одеси; є громадянином України; має середню спеціальну освіту; одружений, є осудною особою, перебуває на обліку в КНП «ООЦСЗХ» ООР» з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних речовин (опіатів), синдром залежності з діагнозом F.11.22 - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, страждає на наркоманію; працездатний та працює; має зареєстроване та постійне місце проживання на території м. Одеси; повністю та беззаперечно визнає себе винним у вчиненому та в силу ст. 89 КК України не є раніше судимою особою; має обставину, що пом`якшує його покарання (щире каяття) та не має обставин, що обтяжують покарання.
Отже, з огляду на викладене, суд погоджується з тим, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає узгоджене сторонами покарання за своїм видом, розміром та способом виконання відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, а також загальним засадам його призначення, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, забезпечить досягнення мети його застосування.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, угода не порушує права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами угоди міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна чи запобіжних заходів не застосовувались.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у даному провадженні відсутні.
Цивільний позов у даному кримінально провадженні не заявлявся.
Оскільки запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, суд, враховуючи призначений вид покарання, спосіб його відбуття та особу винного, вважає, що підстав для обрання відносно нього будь якого запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили не має.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 472, 474-476, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 квітня 2026 року між прокурором Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12026162470000516 від 15.04.2026 року за ч. 1 ст. 308 КК України (зі сторони обвинувачення) та підозрюваним/обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 (зі сторони захисту).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк випробування ОСОБА_4 , а саме іспитовий строк, обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 05 травня 2026 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 76 Кримінального кодексу України, ч. 1 ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України нагляд за поведінкою ОСОБА_4 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати. 
Речові докази після набрання вироком законної сили, відповідно до постанови слідчого від 27.04.2026 року а саме :
-оригінал медичної картки амбулаторної хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1217, з наркологічного відділення № 2 ТОВ «АДДІМЕД»;
-копія медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 448, з Комунального некомерційного підприємства «Міський психічний диспансер» Одеської міської ради - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1