Номер провадження: 33/813/731/26
Номер справи місцевого суду: 522/1985/26 
Головуючий у першій інстанції Лагода К. О. 
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря – Турик А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2026 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2026 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60.
З вказаної постанови вбачається, що 01.02.2026 року о 01:50 год. за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Водію запропонували пройти тест на місці за допомогою газоаналізатору Drager. Результат огляду виявився позитивний та склав 1,22 ‰ проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)суд першої інстанції не врахував наявності сумнівів в достовірності показників приладу Драгер, з огляду на наявність в Інструкції до вказаного приладу можливість показань приладу хибної відмітки, зокрема з чеку Драгеру вбачається, що дослідження було проведено 01.02.2026 року о 01:53 год. при температурі 14 С? тепла, що саме по собі не можливо;
2)у чек Драгері відсутній підпис ОСОБА_1 , що свідчить про те, що він не був згоден із результатом такого огляду;
3)працівниками поліції не була доведена до відома водія наявність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що передбачено положеннями Інструкції;
4)ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки про що свідчить відсутність його підпису у протоколі про адміністративне правопорушення;
5)ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом;
6)працівниками поліції не було заслухувано думку ОСОБА_1 щодо направлення його до медичного закладу;
7)ОСОБА_1 не було вручено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, не зрозуміло коли та ким цей акт був заповнений.
Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав ОСОБА_1 про розгляд справи на 22.04.2026 року на 10:30 год. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
30.03.2026 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення судового засідання
22.04.2026 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення судового засідання.
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№580388 від 01.02.2026 року з якого вбачається, що 01.02.2026 року о 01:50 год. за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Водію запропонували пройти тест на місці за допомогою газоаналізатору Drager. Результат огляду виявився позитивний та склав 1,22 ‰ проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
- довідка з якої вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 отримав 24.02.2017 року;
- довідка з якої вбачається, що ОСОБА_1 на протязі року за ст. 130 КУпАП не притягувався;
- роздруківка тесту Драгер, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 01.02.2026 року о 01:53 год. пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Результат тесту 1,22‰. ОСОБА_1 було ознайомлено із даним результатом, про що міститься його особистий підпис;
- акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається що огляд проведено у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млявість мови. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,22 ‰. ОСОБА_1 з результатом згоден, особисто підписав даний акт;
- відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 01.02.2026 року приблизно о 01:47 год. працівники поліції їхали за транспортним засобом GEELY MK CROSS, державний номерний знак НОМЕР_2 , який повернув. Працівники поліції в подальшому зупинили цей транспортний засіб. Потім вбачається, що працівник поліції просить ОСОБА_1 надати документи. Під час розмови із ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього відчувався запах алкоголю з порожнини рота. Працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, на що останній повідомив, що так, вживав. Повідомивши також працівникам поліції про те, що перебував дома, вживав алкогольні напої, йому зателефонували та повідомили, що його сина забрали ТЦК. Оскільки більше нікому було їхати, він сів за кермо та поїхав шукати сина. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 запропонував працівникам поліції вирішити питання іншим шляхом, щоб він поставив автомобіль і нічого не проходів. Працівник поліції показав ОСОБА_2 , що він розпаковує трубочку. Тим часом інший працівник поліції припаркував транспортний засіб ОСОБА_1 таким чином, щоб він не заважав іншим учасникам дорожнього руху. Потім ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу Драгер, результат якого показав 1,22‰. Працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи згоден останній із результатом та повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Далі по відеозапису вбачається, що працівники поліції підвезли ОСОБА_1 до воєнкомату, щоб він з`ясував де перебуває його син. Після чого у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Протокол був ОСОБА_1 зачитаний та ознайомлений із змістом, про що міститься його підпис.
Отже, посилання апеляційної скарги про те, що у чек Драгері відсутній підпис ОСОБА_1 , що свідчить про те, що він не був згоден із результатом такого огляду не заслуговують на увагу з огляду на те, що він був ознайомлений із результатом огляду, а також поставив свій підпис. 
Також не заслуговують на увагу і посилання апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки про що свідчить відсутність його підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки останньому протокол був зачитаний, у графі підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП стоїть його підпис. Таким чином ОСОБА_1 був обізнаний із своїми правами та обов`язками.
Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія, є учасником дорожнього руху, а тому повинен знати та виконувати вимоги Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
З положень ст. 266 КУпАП вбачається, що особи, які керують, зокрема транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала, зокрема транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала, зокрема транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У разі відсторонення особи від керування, зокрема транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Аналогічні положення, але з більш детальним врегулюванням дій поліцейського під час огляду водія на стан сп`яніння, містяться в Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі – Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі – Інструкція № 1452/735).
Зокрема, положення п. 2, 3, 5 Порядку № 1103 встановлюють, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Положенням п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За приписами п. 3 - 5 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Таким чином, судом апеляційної інстанції відхиляється довід апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не була доведена до відома водія наявність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що передбачено положеннями Інструкції, оскільки така інформація водієві надається на його вимогу. Як вбачається із дослідженого відеозапису ОСОБА_1 такої інформації про засіб вимірювальної техніки від працівників поліції не вимагав.
Щодо тверджень апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував наявності сумнівів в достовірності показників приладу Драгер, з огляду на наявність в Інструкції до вказаного приладу можливість показань приладу хибної відмітки, зокрема з чеку Драгеру вбачається, що дослідження було проведено 01.02.2026 року о 01:53 год. при температурі 14 С? тепла, що саме по собі не можливо, суд апеляційної інстанції зауважує на такому.
Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Так із чеку Драгеру вбачається, що перед початком проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції був зроблений результат перевірки чистоти Drager Alkoptest 7510, результат якого становив 0,00‰. Після проходження тесту ОСОБА_1 результат показав 1,22 ‰., що свідчить про справність показників Драгеру. 
Отже, огляд ОСОБА_1 було проведено у відповідності до норм чинного законодавства, порушень з боку працівників поліції встановлено не було.
Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, дані про який внесені у протокол про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. 
Також з дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких порушень працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Водночас, відповідно до п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів.
Між тим, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, підписав протокол про адміністративне правопорушення, підписав результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, зауважень ніяких не вказав, а ні під час проходження огляду, а ні під час підписання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Пунктом 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Отже, ОСОБА_1 таким правом не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, спростовується дослідженим відеозаписом, де ОСОБА_1 було повідомлено, що він залишає свій транспортний засіб, оскільки в такому стані він ним керувати не може. 
Не заслуговує на увагу посилання апеляційної скарги на те, що працівниками поліції не було заслухувано думку ОСОБА_1 щодо направлення його до медичного закладу, оскільки спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що після отримання результатів огляду, ОСОБА_1 не висловлював з приводу цього заперечень, не вказував, що такі результати є хибними чи б то сумнівними, не звертався до правоохоронців з вимогою щодо направлення його до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду лікарем, а тому з огляду на положення п. 6 Порядку, у поліцейських не виникало обов`язку направити водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Крім того, ОСОБА_1 підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом огляду – 1,22‰, роздруківку тесту № 1506 з результатом огляду – 1,22‰ та протокол про адміністративне правопорушення, де вказано фабулу правопорушення та зазначений результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер – 1,21‰ без будь-яких зауважень і без зазначення про незгоду з таким результатом тестування.
Інші твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час дослідження доказів по справі, також жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлене в передбаченому законом порядку.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
У відповідності до положень п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а постанова Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2026 року підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду С.О. Погорєлова