Справа № 953/2847/26
Провадження № 2/643/5692/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання – Вишнякової Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернулось з даним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором позики №9549685 у розмірі 14 550,00 грн., а також 2662,40 грн судового збору та 4 500,00 грн витрат на правничу допомогу (документ сформований в системі «Електронний суд» 10.03.2026).
Позов обґрунтовано тим, що 30.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №9549685 в електронній формі. Згідно умов Договору Кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 5 000, 00 грн. строком на 30 днів із процентною ставкою у розмірі 1,6 % в день. ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором №9549685 належним чином не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Загальний розмір заборгованості за Договором №9549685 становить 14 550, 00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5 000.00 грн., заборгованість за процентами – 9 550, 00грн. В подальшому було укладено договір факторингу № 016-010421 від 01.04.2021 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «Сіроко фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №9549685 від 30.05.2020. 05.12.2025 було укладено договір факторингу № 05/12/25-01 відповідно до якого ТОВ «Сіроко фінанс» відступило на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №9549685 від 30.05.2020. 
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13.03.2026, цивільну справу передано за підсудністю до Салтівського районного суду міста Харкова.
Ухвалою суду від 21.04.2026 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач відзив не подав.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 30.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №9549685.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами Договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає ОСОБА_1 позику у розмірі 5 000,00 грн строком на 30 днів (з 30.05.2020 по 29.06.2020), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,60% в день.
Позикодавець на виконання Договору позики №9549685 від 30.05.2020, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією від 30.05.2020.
Факт переказу коштів також підтверджується листом №КД-000101616/ТНПП від 08.01.2026 адресоване TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», де ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» повідомляє та підтверджує, що 30.05.2020 було перераховано 5 000, 00 грн. ОСОБА_2 на номер платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №9549685 від 30.05.2020 станом на 10.02.2026 за ОСОБА_1 обліковується заборгованість в розмірі 14 550, 00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5 000.00 грн., заборгованість за процентами – 9 550, 00грн. 
На виконання ухвали суду від 21.04.2026, АТ “Акцент Банк” надано інформацію від 18.05.2026 про те, що на ім`я ОСОБА_1 була емітована платіжна картка № НОМЕР_1 , та з виписки про рух коштів по картці вбачається, що 30.05.2020 на карту було зараховано кошти у розмірі 5 000, 00 грн. 
01.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» було укладено договір факторингу №016-010421, згідно п.1.1. якого первісний кредитор (клієнт) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазнані у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується його прийняти та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимог від 01.04.2020 року під номером 1130 значиться боржник ОСОБА_1 , договір №9549685 від 30.05.2020, загальна сума заборгованості – 14 550,00 грн.
05.12.2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу №05/12/25-01, згідно п.1.1. якого первісний кредитор (клієнт) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазнані у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується його прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату. 
Відповідно до реєстру прав вимог №05/12/25 під номером 238 значиться боржник ОСОБА_1 , договір №9549685 від 30.05.2020, загальна сума заборгованості – 14 550,00 грн.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Суд вважає доведеним позивачем перехід прав вимог до відповідача за договором позики №9549685 від 30.05.2020.
Матеріали справи не містять доказів належного виконання ОСОБА_1 умов укладеного ним Договору, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5 000, 00 грн.
Разом з тим, з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків здійснювалось поза межами строку кредиту, тобто після 29.06.2020, в той час як строк договору сторонами визначено з 30.05.2020 по 29.06.2020.
За змістом ст. 1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню відсотки за період з 30.05.2020 по 29.06.2020, тобто в межах строку дії договору, який погоджений сторонами при укладенні договору та відсотковою ставкою, яка погоджена сторонами, а саме 1,60%.
Сторонами погоджено, що денна процента ставка становить 1,60%, сума заборгованості 5000 грн, строк кредиту 30 днів, отже сума процентів 2 400 грн (5000 грн*1,60%*30 днів).
При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту виконаного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ОСОБА_1 на погашення кредиту було сплачено 1 970, 00 грн., які були віднесено позикодавцем на погашення процентів.
Отже, позов ТОВ «Деал фінанс груп» підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу 5000 грн та відсотки 430 грн. (2 400 грн. – 1970 грн.)
Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 985,09 грн.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 4500, 00 грн, то суд зазначає наступне. 
Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.
Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, укладений з адвокатом Ткаченко Ю.О., ордер на надання правничої допомоги від 03.09.2025, витяг з акту №7-ДІ від 14.01.2026 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжну інструкцію від 16.01.2026. 
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Дослідивши матеріали справи та зміст поданих позивачем документів, суд вважає, що наведений адвокатом обсяг послуг з їх вартістю (4500,00 грн.) є співмірним із складністю справи та затраченим часом на надання таких послуг. Заявлені витрати відповідають критерію їх реальності, розумності їхнього розміру.
Оскільки позов задоволено частково, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог у сумі 1 665 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за Договором позики № 9549685 від 30.05.2020 у розмірі 5 430 /п`ять тисяч чотириста тридцять/ грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5 000,00 грн., заборгованість за процентами – 430,00 грн. 
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» 985,09 грн. судового збору та 1 665,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього у загальному розмірі: 2 650 грн. 09 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 11.06.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», місце знаходження юридичної особи: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд.31/33, офіс 40/3, код ЄДРПОУ 44280974.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя     Т.М.Довготько