Справа № 602/369/26
Провадження № 2/602/350/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/
"10" червня 2026 р.        м. Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря судового засідання Майхрук Н.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі - ТОВ «СВЕА ФІНАНС» або Товариство або позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 15.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» або кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач або позичальник) уклали договір про надання споживчого кредиту № 7889878. Також 22.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі у тексті ТОВ ««ЛІНЕУРА УКРАЇНА» або також кредитодавець) та відповідач уклали Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4672722. На підставі зазначених договорів кредитодавці надали позичальнику кредитні кошти, а останній зобов`язався повернути кредити та сплатити за їх використання проценти. В подальшому права вимоги за кредитними договорами були відступлені кредитодавцями позивачу на підставі укладених договорів факторингу. Відповідно позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 у кредитних зобов`язаннях. В порушення умов укладених кредитних договорів відповідач не виконав своїх обов`язків, грошові кошти не повернув, проценти за користування кредитними коштами не сплатив, внаслідок чого станом на дату подання позовної заяви у нього перед позивачем існує заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №7889878 у розмірі 13040,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 гривень, заборгованість по відсоткам – 5400,00 гривень, заборгованість по пені – 3640,00 гривень, а також та за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4672722 у розмірі 9510,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000,00 гривень, заборгованість по відсоткам – 6510,00 гривень, заборгованість по пені – 1000,00 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Також разом із заборгованістю по договорам позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 гривень.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, письмових заперечень проти позову до суду не подав.
Ухвалою суду від 09.04.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05 травня 2026 року.
Ухвалою суду від 05.05.2026 розгляд цивільної справи відкладено на 10.06.2026.
Представник позивачау судове засідання не прибув, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суду не повідомив.
Ураховуючи те, що відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явився у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то керуючись ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши та оцінивши письмові пояснення позивача у позовній заяві, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини та дійшов наступних висновків.
Щодо укладення кредитних договорів.
15 травня 2024 року ОСОБА_1 дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, а саме: шляхом надсилання електронного повідомлення про накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, підписав Договір про надання споживчого кредиту № 7889878 з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», Паспорт споживчого кредиту, Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 7889878 від 15.05.2024 - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями зазначених документів (а.с. 8 зворот-14).
Станом на 15.05.2024 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код 41078230) було зареєстроване як фінансова компанія та мало чинну ліцензію на надання коштів у позику, у т.ч. на умовах фінансового кредиту, що убачається з інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/.
Окрім того, 22 травня 2024 року ОСОБА_1 дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, а саме: шляхом надсилання електронного повідомлення про накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, підписав: Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4672722 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», Паспорт споживчого кредиту та Додатки до зазначеного договору, в т.ч. Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1), що підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями відповідних документів (а.с. 33-40).
Станом на 22.05.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код 42753492) було зареєстроване як фінансова компанія та мало чинну ліцензію на надання коштів у позику, у т.ч. на умовах фінансового кредиту, що убачається з інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Нормою абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").
Таким чином, у порядку визначеному законодавством, зокрема, наведеними вище правовими нормами, а також статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ОСОБА_1 уклав у письмовому вигляді в електронній формі:
- договір про надання споживчого кредиту №7889878 від 15.05.2024 з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі у тексті – Кредитний договір №7889878);
- договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4672722 від 22.05.2024 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі у тексті – Кредитний договір №4672722).
Уклавши зазначені вище договори, відповідач добровільно прийняв їх умови, погодився з ними і взяв на себе відповідні договірні зобов`язання.
На підставі укладених кредитних договорів між їх сторонами виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Щодо умов укладених кредитних договорів та їх виконання кредитодавцями.
Умовами укладеного Кредитного договору №7889878 передбачено наступні умови: тип кредиту – кредит, сума кредиту (загальний розмір) складає 4000,00 грн (пункт 1.3.); строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (пункт 1.4.); тип процентної ставки – фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 Кредитного договору (пункт 1.5.); мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби (п.1.6.); кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (пункт 2.1.); суму кредиту (його частину) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору, дати надання кредиту – 15.05.2024 або 16.05.2024 (пункт 2.2.).
Зі змісту листа ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» за вих. №20241226-41.2 від 26.12.2024 убачається, що 15.05.2024 на підставі укладеного з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 04072024-3 від 04.07.2024 було успішно перераховано кошти усумі 4000,00 грн на платіжну картку, реквізити якої (маска картки) відповідають реквізитам (масці картки), вказаної у Кредитному договорі № НОМЕР_2 (а.с. 24 зворот).
Умовами укладеного Кредитного договору №4672722 передбачено наступні умови: тип кредиту – кредит, сума кредиту (загальний розмір) складає 2000,00 грн (пункт 1.2.); строк кредиту 350 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 25 днів (пункт 1.3.); тип процентної ставки – фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Кредитного договору (пункт 1.4.); мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби (п.1.8.); товариство надає кредит в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_3 (пункт 2.1.); суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору, дати надання кредиту – 22.05.2024 або 23.05.2024 (пункт 2.2.).
Зі змісту листа ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» за вих. №03012024-1153 від 26.12.2024 убачається, що 22.05.2024 на підставі укладеного з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №03012024-1 від 03.01.2024 було успішно перераховано кошти усумі 2000,00 грн на платіжну картку, реквізити якої (маска картки) відповідають реквізитам (масці картки), вказаної у Кредитному договорі №4672722 (а.с. 48).
Щодо переходу прав грошових вимог до боржника, що виникли на підставі кредитних договорів, від кредитодавців до позивача.
24 грудня 2024 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» як Фактор, з однієї сторони, та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» як Клієнт, з іншої сторони, уклали договір факторингу № 01.02-35/24 (далі у тексті - Договір факторингу №35), за пунктом 1.1 якого Фактор набуває права грошової вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення права грошових вимог фінансування у сумі та у строки встановлені цим договором, а Клієнт відступає (передає) Факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників (а.с. 25-28).
Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованостей до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (пункт 1.2 Договору факторингу № 35).
Того ж дня, 24.12.2024, на виконання умов Договору факторингу №35 його сторони підписали Акт приймання-передавання Реєстру боржників до цього договору (а.с. 29 зворот).
У наданих позивачем копіях Реєстру боржників до Договору факторингу № 35, підписаному ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС», та Витягу з цього Реєстру боржників зазначено, зокрема, таку інформацію: номер Кредитного договору - 7889878, ПІБ відповідача, його ідентифікаційний код, суму виданого кредиту, дату укладання договору – 15.05.2024, суми залишку по тілу кредиту та по відсоткам, пені, загальну суму заборгованості по кредиту на момент відступлення права вимоги (а.с. 30 зворот-31).
Окрім того, 24.12.2024, позивач як Фактор, з однієї сторони, та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як Клієнт, з іншої сторони, підписали Договір факторингу № 01.02-36/24 (далі – Договір факторингу № 36), згідно з п.1.1 якого Клієнт відступає (передає) Фактору права вимоги, а Фактор набуває права грошової вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки постановлені цим договором (а.с. 48 зворот-51).
За пунктом 3.1.3. Договору факторингу № 36 права вимоги переходять до Фактора з моменту надходження грошових коштів в повному обсязі в розмірі, визначеному в п.4.1 договору, на рахунок Клієнта, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості
Пунктом 4.1. Договору факторингу № 36 сторони домовились, що фінансування (ціна договору), складає 1247267,25 гривень.
Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 9881 від 27.12.2024 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» сплатило визначену у Договорі факторингу № 36 суму фінансування в розмірі 1247267,25 грн шляхом безготівкового перерахунку коштів на банківський рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с. 53).
У Реєстрі боржників від 24.12.2024, підписаному сторонами Договору факторингу №36, копії окремих сторінок якого додані до позовної заяви, зазначені: ПІБ відповідача, його РНОКПП, номер Кредитного договору - НОМЕР_4 , сума заборгованості за основною сумою боргу, сума заборгованості за відсотками, тощо (а.с. 53 зворот-54).
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
З наведених вище правових норм слідує, що договір факторингу є правочином, внаслідок якого відбувається заміна кредитора у зобов`язанні.
Статтею 1079 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Суд також встановив, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221) станом на дату укладення згаданих вище договорів факторингу було зареєстроване як фінансова компанія та мало чинну ліцензію на надання послуг з факторингу, що убачається зі змісту інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/.
Тобто, на момент укладення як Договору факторингу 35, так і Договору факторингу №36, його сторони володіли спеціальною правоздатністю для вчинення відповідних правочинів. 
Таким чином суд встановив, що права грошових вимог до відповідача, які виникли за Кредитними договорами № 7889878 та № 4672722, перейшли у грудні 2024 року до позивача і останній з того часу є новим кредитором у правовідносинах, які виникли між первісними кредиторами та відповідачем.
Щодо обґрунтованості позовних вимог.
На обґрунтування розміру позовних вимог за Кредитним договором №7889878 від 15.05.2024 до позовної заяви позивачем додано картку обліку договору (розрахунок заборгованості) станом на 23.12.2024, згідно з яким відповідач має заборгованість перед позивачем за вказаним договором у розмірі 13040,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн, заборгованість по відсоткам – 5400,00 грн, заборгованість по пені – 3640,00 грн (а.с. 22-24).
На обґрунтування розміру позовних вимог за Кредитним договором №4672722 до позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості станом на 24.12.2024, згідно якого відповідач має заборгованість перед позивачем за вказаним договором у розмірі 9510,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000,00 грн, заборгованість по відсоткам – 6510,00 грн, заборгованість по пені, штрафу – 1000,00 грн (а.с. 45 зворот-48).
Суд, перевіривши правильність нарахувань сум процентів у доданих до позовної заяви розрахунках заборгованостей, дійшов висновку, що вони здійснені відповідно до умов укладених кредитних договорів та чинного законодавства: у розмірі, який передбачений кредитними договорами; проценти нараховані у межах строку кредитування.
Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Суд установив, що відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав, ні перед кредитодавцями (первісними кредиторами), ні перед позивачем (новим кредитором), який на підставі договорів факторингу набув права вимоги до відповідача.
За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо сплати боргу позичальником, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за кредитними договорами за тілом кредиту, процентів у вищевказаних розмірах, а саме: за Кредитним договором №7889878 у розмірі 9400,00 грн; за Кредитним договором №4672722 у розмірі 8510,00 грн, а всього - у розмірі 17910,00 грн (сімнадцять тисяч дев`ятсот десять гривень), а позовні вимоги в цій частині - обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог у частині стягнення пені в розмірі 3640,00 гривень за Кредитним договором № 7889878, а також пені в розмірі 1000,00 грн за Кредитним договором № 4672722, в загальному розмірі 4640,00 грн, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем, суд виходить з наступного.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Зазначена редакція п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України залишається чинною до сьогодні.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер.
Кредитні договори № 7889878 та № 4672722 були укладені між кредитодавцями та відповідачем 15.05.2024 та 22.05.2024 на строки 360 днів та 350 днів, відповідно. За вказаний період відповідачу нарахована неустойка за невиконання/неналежного виконання договірного зобов`язання, тобто в період дії воєнного стану.
Таким чином, в силу положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, позивач не вправі вимагати від позивача стягнення неустойки (штрафу, пені), нарахованої за кредитними договорами.
Відтак у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача суми пені за кредитними договорами у загальному розмірі 4640,00 гривень слід відмовити.
Отже, позов слід задовольнити частково.
Щодо розподілу судових витрат.
Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір в розмірі 2 662,40 гривень, сплачений ним згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 159 від 31.03.2026 (а.с. 1).
Відповідно до частин першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у розмірі 79,4% від заявленої суми (17910,00 х 100 / 22550,00), то з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 2113,95 гривень (2662,40 х 79,4%).
На підставі наведеного вище, статей 207, 525, 526, 629, 638, 1054, 1055, п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, положень Законів України «Про споживче кредитування», «Про електронну комерцію», керуючись статтями 12, 13, 89, 141, 211, 258, 259, 263-265, 273-275, 279-282, 354, 355 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» суми заборгованостей за кредитним договором №7889878 від 15.05.2024 в розмірі 9400,00 грн та за кредитним договором №4672722 від 22.05.2024 в розмірі 8510,00 грн, а всього у розмірі 17910,00 (сімнадцять тисяч дев`ятсот десять) гривень.
3. У решті позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2113,95 грн (дві тисячі сто тринадцять дві 95 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
УЧАСНИКИ СПРАВИ:
ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ 37616221.
ВІДПОВІДАЧ:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Повний текст рішення складено 15 червня 2026 року.
Суддя:	  	В.  НАУМЧУК