Справа №751/9336/25 
Провадження №2/751/1797/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року       місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К. 
за участю секретаря Соколовського В.В.,
представника позивача Пирковської О.В., представника відповідача Хохла Р.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Пирковська О.В., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення з позовною заявою до суду та до закінчення донькою навчання в - Університеті св. Кирила та Мефодія у Трнаві (Словаччина) на денній формі навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років (а.с. 1-3). 
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 в період з 08.11.2001 по 12.07.2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 12.07.2019 року у справі № 750/4858/19, шлюб між сторонами було розірвано.
Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Від моменту розірвання шлюбу між сторонами їх спільна донька проживала разом із позивачем, постійно зареєстрована за місцем проживання позивача та на даний час перебуває на повному її утриманні.
01 вересня 2025 року ОСОБА_3 вступила до вищого навчального закладу - Університету св. Кирила та Мефодія у Трнаві (Словаччина) та на даний час є студенткою першого курсу факультету засобів масової комунікації цього навчального закладу. ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання з тривалістю навчання - 3 роки.
У зв`язку із продовженням навчання після досягнення повноліття та проживанням доньки сторін за кордоном, відсутності самостійних джерел для життя та навчання, ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги, необхідної для її життєдіяльності. Самостійно матеріально утримувати доньку позивач не в змозі, адже на даний час ОСОБА_4 необхідні додаткові кошти на проїзд, проживання, одяг та взуття, харчування, підручники та іншу літературу, придбання засобів гігієни, оплату послуг зв`язку та Інтернету тощо.
Відповідач участі в утриманні дитини не бере, після досягнення ОСОБА_4 повноліття, самоусунувся від її утримання та надання матеріальної підтримки, взагалі не цікавиться її життєвими потребами. Відповідач необґрунтовано переконаний, що повнолітня особа зобов`язана працювати та забезпечувати себе самостійно. Однак, повнолітня дитина, яка продовжує навчатися на денній формі навчання після досягнення 18-річного віку позбавлена можливості працювати та утримувати себе самостійно.
За інформацією від спільних знайомих, позивачу відомо, що на даний час відповідач являється військовослужбовцем та проходить військову службу. Інших неповнолітніх чи повнолітніх непрацездатних дітей, непрацездатних батьків чи інших осіб на утриманні Відповідач не має. Відповідач знаходиться у працездатному віці та має можливість утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися та, у зв`язку із цим, потребує матеріальної допомоги.
Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.11.2025 відкрито провадження та визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 18).
Заочним рішенням від 09.12.2025 року позов задоволено (а.с. 24-26).
Ухвалою суду від 24.03.2026 року заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 грудня 2025 року скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 83-84).
31.03.2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказує, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача призведе до суттєвого погіршення його матеріального становища та матеріального становища членів його сім`ї. 19 листопада 2025 року відповідач уклав шлюб зі ОСОБА_5 , про що 19.11.2025 зроблено відповідний актовий запис №1035. Дружина відповідача є особою з інвалідністю III групи, потребує постійного лікування, медичного догляду та придбання лікарських засобів, що пов`язано зі значними регулярними витратами. Крім того, відповідач має кредитні зобов`язання перед банківською установою на загальну суму 287910,00 грн., строк погашення яких закінчується 10 грудня 2027 року. Також, відповідач страждає на хронічні захворювання, а саме: остеохондроз хребта, гіпертонічна хвороба 2 стадії, 3 ступінь, ризик 4. Вказані захворювання потребують постійного медикаментозного лікування, фізіотерапії та реабілітації, а отже - регулярних фінансових витрат. На даний час, відповідач змушений матеріально піклуватися про хвору дружину, яка має інвалідність, і за себе. За таких обставин місячний дохід відповідача розподіляється на усіх його утриманців відповідно до потреб. Стверджує, що у разі стягнення аліментів у розмірі 1/4 доходу, інші особи, які перебувають на утриманні відповідача, фактично будуть забезпечені значно гірше, ніж повнолітня донька, що суперечить принципам справедливості та пропорційності сімейних обов`язків. Звертає увагу, що ОСОБА_3 навчається на бюджетній формі навчання. Вважає, що остання може навчатися на заочній формі навчання і поєднувати її з повним або скороченим робочим днем. Таким чином, просить суд врахувати, що матеріальна допомога стягується на здорову, працездатну, повнолітню дитину та визначити розмір допомоги на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , 2006 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 3328 грн. на час фактичного навчання у Університеті св. Кирила та Мефодія у м. Трнаві (Словацька Республіка), починаючи з 05 листопада 2025 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку (а.с. 95-98).
03.04.2026 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття не залежить від форми навчання. Також вважає, що твердження відповідача про те, що повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має змогу працювати, змінивши денну форму навчання на заочну, є нічим іншим, як спробою ухилення від батьківського обов`язку щодо утримання своєї доньки. Також вказує, що зміна сімейного стану є самостійною та незалежною, але не безумовною (беззастережною) обставиною для зменшення розміру заявленого у позові утримання (а.с. 114-118).
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та відзиві на позовну заяву.
Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково у межах стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 3328 грн. на час фактичного її навчання, починаючи з 05 листопада 2025 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою відповідача – ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10).
Як вбачається з довідки від 19.09.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2025/2026 навчальному році є студенткою факультету засобів масової комунікації Університету св. Кирила та Мефодія у Трнаві, навчальної програми «Зв`язки із засобами масової інформації», денної форми навчання, І рівня вищої освіти зі стандартної тривалістю навчання 3 роки. Зарахована на 1-й курс 01.09.2025 року (а.с. 13).
Відповідач проживає окремо від дитини (а.с. 11, 17), участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на навчання не надає - доказів протилежного суду не надано.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
У пункті 20 постанови пленуму ВС України від 15.05.06 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у зв`язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, що пов`язані із забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у тому числі, пов`язаних з придбаванням одягу, взуття, продуктів харчування, проїздом та безпосередньо навчанням.
На підставі вище викладеного, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище сторін, у тому числі платника аліментів та членів його сім`ї (а.с. 101, 102, 108, 141, 144, 145), суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання дитини Університеті св. Кирила та Мефодія у Трнаві (Словаччина) до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років, починаючи з 05.11.2025 року.
При цьому, суд не вбачає необхідності стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення (а.с. 141), що свідчить про сталість його доходу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 198, 199 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання дитини в Університеті св. Кирила та Мефодія у Трнаві (Словаччина), починаючи з 05 листопада 2025 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.
Врешті позовних вмиог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко