Справа № 277/586/26
Номер рядка звіту 40 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"16" червня 2026 р.       селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді  Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з   Лук`янчук Т.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №483643 від 09.07.2024 року у сумі 10867,50 грн., судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Вимоги мотивує тим, що 09.07.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №483643, згідно умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк для придбання товарів та/або робіт та/або послуг, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
У відповідності до умов договору позики, його підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору позики.
На виконання умов договору позики ТОВ «Сіроко Фінанс» відповідачу були передані грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок у розмірі 3500 грн.
Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики та має заборгованість в сумі 10867,50 грн., яка складається з: 3500 грн. – заборгованості за основною сумою боргу; 367,50 грн. – заборгованості за відсотками; 7000 грн. – суми заборгованості по штрафним санкціям.
29.11.2024 року між ТОВ «Джіджи Фінанс» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги за договором позики №483643 до відповідача в сумі 10867,50 грн.
06.05.2026 року по справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі, справу розглянути без його участі, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 09.07.2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №483643 (з фіксованою процентною ставкою), відповідно до п.1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, для придбання товарів та/або робіт та/або послуг (на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Договір позики підписано електронним підписом позичальника 5X4P1N, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.30 Договору «Юридичні адреси та реквізити сторін».
Відповідно до п.2.1 договору сума кредиту становить 3500 грн. Строк договору 7 днів (п 2.2). Процентна ставка 1,5% в день (фіксована), діє протягом строку дії договору, визначеного в п.2.2 договору (п.2.3 договору).
Дата надання позики 09.07.2024 року. Дата повернення позики 16.07.2024 року. Денна процентна ставка 1,5%. Проценти за понадстрокове користування 3,00% в день. Пеня 3,00% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 18140,55%. Орієнтовна загальна вартість позики 3867,50 грн.
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору позики №483643 від 09.07.2024 року, встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також визначено загальну вартість кредиту для позичальника та реальну процентну ставку за договором про споживчий кредит.
Згідно п.30 «Юридичні адреси та реквізити сторін» вказаний номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .
Копією платіжної інструкції acb3324f-7d92-419e-a24b-abd10a80971c від 09.07.2026 року стверджується, що ТОВ «Сіроко Фінанс» 09.07.2024 року на карту ОСОБА_2 № НОМЕР_1  перераховано кошти в сумі 3500 грн.
Таким чином ТОВ «Сіроко Фінанс» свої зобов`язання за договором позики виконало у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 3500 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №483643 від 09.07.2024 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 10867,50 грн., яка складається з: 3500 грн. – тіла кредиту; 367,50 грн. – відсотків; 7000 грн. - пені.
З п.22 договору позики слідує, що вказаний договір укладений в електронному вигляді.
Згідно ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до договору факторингу №29112024 від 29.11.2024 року ТОВ «Сіроко Фінанс» (клієнт) зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» (фактору) права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.
Згідно п.4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку № 1 до цього договору.
Згідно витягу із Додатку до договору факторингу №29112024 від 29.11.2024 року ОСОБА_1 є боржником за договором позики №483643 від 09.07.2024 року, сума заборгованості становить 10867,50 грн., яка складається з: 3500 грн. – основної суми заборгованості; 367,50 грн. – відсотків; 7000 грн. - пені.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);  правонаступництва;  виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);  виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України).
Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується договором позики та договором факторингу.
Як встановлено судом, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за договором позики, допустивши заборгованість. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у позику і суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 3867,50 грн., що складається з: 3500 грн. – суми заборгованості за тілом; 367,50 грн. – суми заборгованості за відсотками.
Щодо нарахування заборгованості за пенею по договору позики №483643 від 09.07.2024 року в сумі 7000 грн. слід зазначити наступне.
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено та діє на даний час.
Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачу заборгованість за пенею по кредитному договору нарахована безпідставно та в цій частині позов задоволенню не підлягає.
З відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним при подачі позовної заяви, судовий збір.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно ст.141 ЦПК України. Позовні вимоги ТОВ «Джіджи Фінанс» суд задовольняє на 35,59%.
Враховуючи наведене, сума судового збору, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 947,55 грн. (2662,40 х 35,59% = 947,55 грн.).
Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн.
На підтвердження отриманої правової допомоги та понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача суду надано:
1) договір про надання правової допомоги №42649746 від 02.02.2026 року, згідно умов якого клієнт ТОВ «Джіджи Фінанс» (клієнт), в особі директора Романенка Михайла Едуардовича, та ФОП Міньковська А.В. (виконавець) уклали даний договір про наступне: клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати юридичні послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених цим договором;
2) додаткову угоду №483643 до договору про надання правової допомоги №42649746 від 02.02.2026 року, згідно умов якого виконавець зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із гр. ОСОБА_1 ;
3) акт про надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 24.04.2026 року, згідно якого сторони підтвердили, що виконавець – ФОП ОСОБА_3 надав, а клієнт - ТОВ «Джіджи Фінанс», в особі директора Романенка М.Е., прийняв правову допомогу загальною вартістю 6000 грн. Склад виконаних робіт: письмова консультація клієнта щодо спірних правовідносин; правовий аналіз обставин правовідносин та надання правових рекомендацій; складання позовної заяви; формування додатків до позовної заяви;
4) детальний опис робіт, виконаних ФОП Міньковською А.В. необхідних для надання правової допомоги за позовом ТОВ «Джіджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості;
5) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №11306/10 Міньковської А.В.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:
1) довіреністю фізичної або юридичної особи;
2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:
1) довіреністю;
2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";
3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".
Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно частини 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Частиною 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
З матеріалів справи слідує, що всі заяви по суті справи підписані представником позивача Марченком М.Е. У позовній заяві зазначено, що представником позивача ТОВ «Джіджи Фінанс» є Романенко М.Е.
Згідно витягу з наказу №7-к від 05.10.2022 року Романенко М.Е. приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Джіджи Фінанс» з 05.10.2022 року.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Джіджи Фінанс» є Романенко М.Е.
Доказів про те, що Міньковська А.В. на підставі договору про надання правової допомоги №42649746 від 02.02.2026 року уповноважена представляти інтереси ТОВ «Джіджи Фінанс» та надала правову допомогу матеріали справи не містять.
За таких обставин, суд вважає, що Романенко М.Е. здійснював представництво позивача ТОВ «Джіджи Фінанс» як його керівник, тобто здійснював самопредставництво юридичної особи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено надання ФОП Міньковською А.В. правової допомоги ТОВ «Джіджи Фінанс», в зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн.
На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ТОВ «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746, юридична адреса: 07406, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, Київська область, IBAN НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО 334851) заборгованість за договором позики №483643 від 09.07.2024 року в сумі 3867 (три тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 50 грн., яка складається із: 3500 грн. – заборгованості за основною сумою боргу; 367,50 грн. – заборгованості за відсотками, сплачений при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 947 (дев`ятсот сорок сім) грн. 55 коп., а всього кошти в сумі 4815 (чотири тисячі вісімсот п`ятнадцять) грн. 05 коп., відмовивши у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. за безпідставністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:	  	В.  В.  Заполовський