МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2026 р.  	№ 400/4090/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, 	

до відповідача	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

про	стягнення податкового боргу у сумі 32 849,08 грн,	

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі по тексту – позивач) звернулося до адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту – відповідач) про стягнення податкового боргу у сумі 32 849,08 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг, а саме із земельного податку з фізичних осіб в сумі 5909,30 грн. та податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання у сумі 26939,78 грн., який є непогашеним, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку.
Ухвалою суду від 22.04.2026 р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін). 
24.04.2026 р. на запит Миколаївського окружного адміністративного суду Управління ДМС України в Миколаївській області надало відповідь, де зазначено, що ОСОБА_1 значиться зареєстрованим з 25.02.1977 р. по АДРЕСА_2 .
Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем отримано 13.05.2026 р. 
Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, позовних вимог не заперечив, правової позиції по суті спору не висловив. 
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне: 
За відомостями інтегрованої картки платника податків та розрахунків позивача у відповідача наявна податкова заборгованість у сумі 32 849,08 грн., з яких:
1) Земельний податок з фізичних осіб (18010700) у сумі 5 909,30 грн. (місцевий бюджет Снігурівська ОТГ), який нараховано відповідно до:
- податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 4449833-2408-1411-UА48020190000083597 від 30.05.2025 р. у сумі 2 664,93 грн., часткова сплата – 1 950,16 грн., залишок несплаченого зобов`язання – 714,77 грн. за період 2024 року, строк сплати – 07.01.2025 р.;
- податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 4449837-2408-1411-UА48020190000083597 від 30.05.2025 р. у сумі 2 689,63 грн. за період 2024 року, строк сплати – 07.01.2025 р.;
- податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 4449835-2408-1411-UА48020190000083597 від 30.05.2025 р. у сумі 256,11 грн. за період 2025 року, строк сплати – 07.10.2025 р.;
- податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 4449838-2408-1411-UА48020190000083597 від 30.05.2025 р. у сумі 291,63 грн. за період 2025 року, строк сплати – 07.10.2025 р.;
- нараховано пені ІКП на борг мин.р на податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 4435276-2410-1411 від 31.05.2023 р. у сумі 1 106,2 грн. за період з 04.06.2024 по 24.10.2025;
- нараховано пені ІКП на борг мин.р на податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 2482735-2410-1411-UА48020190000083597 від 30.04.2024 р. у сумі 850,96 грн. за період з 18.01.2025 по 24.10.2025.
2) Податок на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання (11011300) у сумі 26 939,78 грн. (бюджет розмежування Снігурівська ОТГ), який нараховано відповідно до податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») № 741068-24/14-11 від 30.06.2025 р. за період 2024 року, строк сплати – 10.01.2026 р.
У зв`язку з несплатою відповідачем протягом граничних строків податкового боргу, ГУ ДПС у Миколаївській області звернулось з даним позовом до суду
Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст.16 Податкового кодексу України (надалі – ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. 
У силу п.36.1 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).
Згідно з підпунктом 14.1.114-2 п. 14.1 статті 14 ПК України, мінімальним податковим зобов`язанням є мінімальна величина податкового зобов`язання із сплати податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/ або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, розрахована відповідно до цього Кодексу. Сума мінімальних податкових зобов`язань, визначених щодо кожної із земельних ділянок, право користування якими належить одній юридичній або фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, є загальним мінімальним податковим зобов`язанням.
Відповідно до підпункту 170.14.3 п. 170.14 ст. 170 ПК України, визначення загального мінімального податкового зобов`язання фізичним особам здійснюється контролюючими органами за податковою адресою таких осіб. Мінімальне податкове зобов`язання обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та/або на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій відповідних документів платника податків, зокрема документів, що підтверджують право власності/користування.
У разі згоди платника податку з визначеним контролюючим органом загальним мінімальним податковим зобов`язанням та/або розрахованою сумою річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб такий платник податку зобов`язаний сплатити зазначену у відповідному податковому повідомленні-рішенні суму податку протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно із підпунктом 170.14.6 п. 170.14 ст. 170 ПК України, у разі незгоди платника податку з визначеним контролюючим органом загальним мінімальним податковим зобов`язанням та/або розрахованою у відповідному податковому повідомленні-рішенні сумою річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб такий платник податку має право у порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення звернутися до контролюючого органу для проведення звірки даних, використаних для розрахунку суми податку на доходи фізичних осіб, з наданням підтвердних документів, зокрема щодо:
земельних ділянок, що знаходяться у платника податку у власності та/або постійному користуванні або в оренді (суборенді, емфітевзисі), їх нормативної грошової оцінки та площі;
суми доходу, отриманого від реалізації власної сільськогосподарської продукції;
суми сплачених податків, зборів, платежів. 
Відповідно до п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення плати за землю, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п. 285.1 ст. 285 ПК України).
Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку. (п. 286.5 ст. 286 ПК України.
Так, податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пп. 287.1 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Відповідачем не надано доказів сплати грошового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом.
Враховуючи, що відповідачем не сплачено у встановлені законодавством строки земельний податок з фізичних осіб в сумі 5909,30 грн. та податок на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання в сумі 26939,78 грн., то за ним рахується податкове зобов`язання з вказаних податків на загальну суму 21 105,14 грн., яке перетворилось на податковий борг платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
Статтею 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Податковим кодексом України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Отже, узгоджене грошове зобов`язання, проте не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки визначені законодавством набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.
Відповідно до положень ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Судом встановлено, що контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 01.08.2019 року №136308-51, яка була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та була вручена – 19.08.2019 р.
Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Податковий борг відповідача на теперішній час залишається не погашеним. 
Доказів, які б спростовували факт існування за відповідачем вказаної заборгованості до суду не надано.
Отже, суд доходить висновку, що податковим органом дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність податкового боргу. Однак вказані дії позивача не призвели до погашення відповідачем податкового боргу.
Згідно з пунктами 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 41.4 статті 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України до контролюючих органів відносяться податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи).
Враховуючи вищевикладене, судом з`ясовано, що відповідач на час розгляду справи має узгоджений податковий борг в сумі 32 849,08 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
На підставі встановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. 2, 9, 19, 77, 241 – 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:
1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ідентифікаційний код 44104027) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 32 849,08 грн. задовольнити повністю.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 ) в рахунок погашення податкового боргу в сумі 32 849,08 грн. (тридцять дві тисячі вісімсот сорок дев`ять грн. 08 коп.), а саме з:
- земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 5 909,30 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот дев`ять грн. 30 коп.) на користь місцевого бюджету Снігурівської ОТГ;
- податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання (11011300) у сумі 26 939,78 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять грн. 78 коп.) на користь бюджету розмежування Снігурівської ОТГ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 24.06.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська