Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/1021/25 
Провадження № 1-кп/499/40/26

В И Р О К
Іменем України

01 червня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також – прокурор), обвинуваченого ОСОБА_4 (далі також – обвинувачений, особа) та його захисника адвоката ОСОБА_5 (далі також – захисник), розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 1202516220000207 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ходорків Попільнянського району Житомирської області, який зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , працевлаштований, має середню освіту, одружений, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі також – КК),

У С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного доведеним та стаття (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке
1.1. 06 квітня 2025 року, біля 08 години 45 хвилин, обвинувачений, керував технічно справним автомобілем марки «MERSEDES-BENZ GLS 450D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі також – автомобіль), на 409 кілометрі автомобільної дороги +384 метри «Київ-Одеса», в умовах необмеженої видимості, зі швидкістю 100 км на годину здійснював рух у напрямку міста Одеса по горизонтальній проїзній частині з асфальтобетонним зволоженим покриттям, в умовах опадів у виді помірного снігу, під час чого порушив вимоги пункту 1.5, підпунктів «б», «д» пункту 2.3, пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – ПДР), відповідно до яких, не повинен був створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків та зобов`язаний бути: уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Натомість обвинувачений рухаючись у правій смузі зі швидкістю приблизно 100 км/год, був не уважним, діяв необережно, проявив самовпевненість, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, мав об`єктивну і реальну можливість не виїжджати на ліву зустрічну (ліву для себе) смугу руху, не обрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати постійну змогу постійно контролювати свій рух, продовжив рух у зазначеному режимі, маючи технічну можливість не допустити події дорожньо-транспортної пригоди, не вжив заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації та в режимі ковзання колес виїхав на зустрічну для себе смугу руху і узбіччяю, та здійснив наїзд на дерево.
Унаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі також – ОСОБА_6 , потерпілий) отримав такі тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки, закриті переломи 2-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го, 9-го правих ребер, які ускладнились правобічним пневмотораксом (наявність повітря в правій плевральній порожнині) з субтональним колабуванням правої легені, закритої травми тазу, закритого уламкового перелому правої клубової кістки, правої вертлюгової западини, верхніх гілок обох лонних кісток, обох сідничних кісток зі зміщенням уламків та порушенням тазового кільця, які ускладнилися заочеревинною гематомою ділянки тазу справа, гематоми правого наднирника, підшкірних гематом по правій бічній поверхні грудної клітини та проекції тазу, що супроводжувалося підшкірною та міжм`язовою емфіземою (наявність повітря) м`яких тканин правової половини грудної клітки, які згідно висновку експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (далі – тілесні ушкодження).
1.2. За таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
2.Учасники судового провадження висловили таке
Обвинувачений в скоєному діянні визнав себе винним повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованого діяння та зазначив, що розкаюється у вчиненому.
Потерпілий подав заяву, в якій зазначив, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Просив не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, оскільки вважає, що причиною ДТП став поганий стан дорожнього покриття, неналежне утримання проїжджої частини в зимовий період, не забезпечення дорожніми службами снігоочищення проїжджої частини автомобільної дороги засобами механізації та хімічних реагентів.
Представник органу з питань пробації, належно повідомлена про дату, час і місце в судове засідання не прибула, направивши до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого, що за правилами частини 3 статті 327 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) не перешкоджає судовому розгляду.
3.Докази на підтвердження встановлених обставин такі
За відсутності заперечень учасників судового провадження, добровільності їх позиції, сумнівів у правдивості свідчення обвинуваченого, суд, у порядку встановленому статтею 349 КПК, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням, що характеризують його особу документів, і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й правильно розуміються.
Обвинувачений повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Під час допиту обвинувачений детально розповів про обставини вчинення злочину та щиро розкаявся у скоєному, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, місця, часу, мотиву, мети і способу вчинення кримінального правопорушення.
4.Мотиви призначення покарання та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання такі
4.1. Оскільки, зважаючи на аналіз доказів, досліджених з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК, встановлено, що 06 квітня 2025 року приблизно о 08 годині 45 хвилин, на 409 кілометрі + 384 метри автомобільної дороги «Київ - Одеса» обвинувачений порушив ПДР, й допустив наїзд на дерево, внаслідок чого потерпілому заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, за наведених у підпункті 1.1. пункту 1 цього вироку фактичних обставин, тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
4.2. Зважаючи на приписи статей 65-68 КК,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, визнає його щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, а також встановив відсутність обставин що обтяжують покарання.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою орган пробації вважає, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, та ризики небезпеки для суспільства, зокрема для окремих осіб, оцінюються як низькі, а виправлення обвинуваченого можливе без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства (далі – доповідь, 68-70).
Суд враховує викладені вище обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, доповідь, відомості про обвинуваченого як про особу, який: позитивно характеризується за місцем проживання та роботи; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований; не є особою з інвалідністю, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.
Суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі зі встановленням випробування, тому, з огляду на положення статті 65 КК про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, застосовує положення статей 75, 76 КК.
4.3. Мотиви щодо додаткового покарання такі 
Суд наголошує, що під час призначення покарання за відповідною частиною статті 286 КК мають враховуватися не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення кримінального правопорушення, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Суд зазначає, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 КК є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений в примітці до статті 286 КК, і його додатковим обов`язковим об`єктом виступає життя і здоров`я особи.
Суд констатує, що обвинувачений на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння не перебував, працював водієм у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інпак» та тимчасово був переведений на цьому ж підприємстві на іншу посаду, позитивно характеризується директором підприємства, який просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки до цього обвинувачений забезпечував безпечне, безаварійне керування автомобілем, що було для нього способом заробітку та утримання сім`ї що є єдиним видом його заробітку, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Відтак, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки в протилежному випадку він буде обмежений у здатності забезпечувати свою сім`ю.
5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються під час ухвалення вироку такі
5.1. Суд не ухвалює рішення про цивільний позов, який в кримінальному проваджені не поданий.
5.2. Суд не вирішує питання про долю речових доказів, у порядку визначеному частинами 5, 9 статті 100 КПК, оскільки прокурор, за відсутності заперечень учасників судового провадження, зазначила, що легковий автомобіль Mercedes Benz GLS 450D, реєстраційний знак НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 29 травня 2025 року повернутий Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНПАК» та перебуває в його власності.
5.3. Процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 5088 гривень 96 копійок; судової транспортно-трасологічної експертизи в розмірі 2544 гривні 48 копійок, судової автотехнічної експертизи за обставинами ДТП в розмірі 4664 гривні 88 копійок, а всього в загальному розмірі 12298 гривень 32 копійки необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
5.4. Суд зазначає, що стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не заявлялися.
Керуючись статтями 369-371, 373-374, 532, 615 КПК, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з визначенням іспитового строку тривалістю один рік.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в загальному розмірі 12298 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень 32 копійки.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення, способом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя 	ОСОБА_7