Справа № 344/6196/26 
Провадження № 3/344/1949/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., за участі захисника Розганюк Т.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН невідомий, за ч.1 ст.130, ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

В С Т А Н О В И Л А: 

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №624302 від 26.03.2026 року, 25 березня 2026 року о 22 год. 15 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Кисілевської,32, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 , та вживав після ДТП, яка відбулася 25.03.2026 року об 22 год 15 хв, за його участю, алкоголь, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №100. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.10є) Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.
Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №624342 від 26.03.2026 року, 26 березня 2026 року о 01 год. 14 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Кисілевської, 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», тест №4642. З результатом водій згідний, від керування відсторонений шляхом зобов`язання. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а) Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, своєї вини у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях не визнав. Пояснив, що справді вчинив ДТП, однак алкоголь не вживав після ДТП. Працівникам поліції сказав, що випив спиртне після ДТП з причин необізнаності у законі та намагаючись знизити ступінь своєї вини через вчинення ДТП у стані алкогольного сп`яніння, не підозрюючи, що робить собі гірше. Йому запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі. Він пройшов на місці, однак не погодився із результатом. В медичному закладі лікар вказав, що проведе огляд, в тому числі за допомогою приладу драгер та аналіз сечі. Однак, він хотів здати кров на аналіз вмісту алкоголю, однак лікар вказав, що таке не роблять. Права йому не були роз`яснені. З даним результатом категорично не згідний оскільки алкогольних напоїв протягом того дня в такій кількості не вживав. Після того як пройшов огляд в медичному закладі, працівники поліції привезли його до автомобіля, однак відсторонено його від керування транспортним засобом не було та не роз`яснено заборони керувати автомобілем. Через те, що його автомобіль заблокував рух іншим транспортним засобами, вирішив перепаркувати автомобіль біля іншого будинку, через кілька метрів його зупинив екіпаж поліції, який був припаркований на тій же вулиці. Працівник поліції зразу ж вказав, що я перебуваю в стані сп`яніння та запропонував пройти огляд. Він пройшов огляд, однак не висловив згоди з вказаним результатом, але в медичний заклад його не доставили. Права йому не були роз`яснені, направлення не вручено, причин зупинки не вказано. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Розганюк Т.Є. вказала, що матеріали справи не містять доказів вживання алкоголю водієм після вчинення ДТП. Крім того, просила врахувати допущені процесуальні порушення при оформленні матеріалів адміністартивних правопорушень. Просить закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 і ч.4 ст. 130 КУпАП. 
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що одразу після ДТП та до прибуття поліції він був на місці ДТП та бачив водія ОСОБА_1 , який жодних напоїв не вживав. Поліцію вони не викликали, хто саме викликав не знає, але думає що хтось із жильців будинку. Поліція прибула десь за 5-6 хв. Усі питання про відшкодування шкоди завданої ДТП вони уже вирішили. Водій ОСОБА_1 проходив огляд на місці, а потім поїхав у медичний заклад. 
Заслухавши пояснення учасників, свідка, дослідивши матеріали справи, подане клопотання, вважаю зазначити наступне.
Відповідно до ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно дост.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до змісту ст.ст.251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №624302 від 26.03.2026 року дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.10.є. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Разом з тим, матеріалами справи не підтверджено факту вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після ДТП. Сам по собі результат алокотестера підтверджує лише факт вживання алкоголю, проте не доводить часовий проміжок його вживання. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Крім того, суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи долучено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.03.2026 року, який не стосується події яка мала місце 26.03.2026 року за участі ОСОБА_1 , ані транспортного засобу «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 , яким він керував того дня.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно положень п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки обставин викладених в протоколі.
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до п. 7розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.
У разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.
Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні. Доказів того, що особі вручено направлення на огляд матеріали справи не містять.
Окрім цього, у матеріалах справи одним із доказів адміністративного правопорушення долучено рапорт.
У Постанові Верховного Суду від 20.05.2020 p. y справі №524/5741/16-a суд прийшов до висновку, що: рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
У розумінні статті 251 КУпАП (Докази), такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть бути беззаперечними доказами вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Крім того, матеріали справи не містять відповідних доказів відсторонення ОСОБА_1 як водія від керування транспортним засобом, що також спростовують той факт, що він міг керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно особи протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він мав змогу продовжити свій рух.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.
Положеннями ст.ст.254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.
В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явлених правопорушень, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до приписів ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.4 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 33, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.4 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК